Читати книгу - "Дочка пірата, Лаванда Різ"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
- Я сподіваюся, тепер вже остаточний, і навіть не гніваюсь на тебе за твої ніжні до нього почуття. Тому що я порівнюю його з твоєю іграшкою. Пам'ятаєш, у дитинстві у тебе була така улюблена безглузда лялька, з якою ти весь час розмовляла? Так ось ти так само її любила, як і цього солдата. - На його красивому обличчі, відобразилася зарозумілість, яка межувала з почуттям власної величі.
- Як же швидко в тобі заговорили твої химерські гени! Не треба тут переді мною корчити із себе поблажливого владику! Люди не іграшки, Зуре! Але зараз я хочу запитати тебе про інше, ти знав про сіпат?! – сірі виразні очі на блідому обличчі з напругою вдивлялися в непроникну маску Зура.
- Коли саме?
- Не треба грати зі мною словами, Зуре!
- Я не знав про це ані в п'ятнадцять років, ані в двадцять, коли вже мав до тебе особливе ставлення, ані навіть чотири роки тому, коли вперше переспав із тобою. Я просто відчував якийсь своєрідний зв'язок. Про сіпат я дізнався нещодавно. Я ж казав тобі, що ти відчуватимеш мене, де б я не був. А що тебе так злякало, Енн? – хитра усмішка не приховала від неї його напруження. - Тобі розповів про нього твій новий братик?
- Такий незвично сильний зв'язок збив мене з пантелику. Адже для людини це неприродно відчувати те, як на іншому кінці галактики хтось уколов собі палець, так яскраво відчувати його сміх чи гнів! Але що злякало мене, Зуре, так це те, що наші душі пов'язані настільки, що, наражаючи на небезпеку себе – ти автоматично вбиваєш іншого! Якби я тоді, наковтавшись снодійного, померла – ти пішов би слідом за мною! – схвильовано промовила вона.
- Мені й самому тоді було надто хріново, щоб думати про життя. Так. Якби я тоді задушив тебе власними руками, то сам би помер від розриву серця. А що ти так дивуєшся, чи ти незадоволена? Наші тіла зв'язали наші душі настільки, що ми стаємо однією істотою! Це вже не можна змінити… напевно.
- Але Натан сказав, що сіпат можливий лише між химерською расою!
- Не знаю, - знизав плечима Зур, - хтось же має бути першим. …То ти привітаєшся сьогодні зі мною чи ні?
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Дочка пірата, Лаванда Різ», після закриття браузера.