Читати книгу - "Дочка пірата, Лаванда Різ"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Бун відкрито подивився йому в очі і, зважуючи кожне слово, відповів:
- Я не знаю, що ви там ще задумали, але в одному наші інтереси точно збігаються. А щодо однієї сім'ї – це покаже час, як каже Енн, треба зростись духом!
Тіар задоволено посміхнувся. Було щось у цьому хлопці, що так нагадувало його самого в молодості! Чим більше старий пірат дивився на нього, тим ясніше бачив, що це дійсно його хлопчик, якого подарувала йому його єдине кохання, яке так раптово обірвалося.
Зур не знав, як упоратися з тим, що коїлося у нього всередині! Якась сила вперто намагалася повстати, а інша з жахливою наполегливістю гасила її вибухами ненависті. Тремтячі почуття, які все ще тіснилися в душі, обпікало пекучим болем, який висмоктував з нього сили, спустошував, поступаючись місцем бездумному гніву та сліпій люті. Всі руйнівні почуття, які він відчував до Енн, він автоматично спрямовував і проти себе, знищуючи свою душу! Його муки, як і її серцевий біль, були пов'язані з грубим порушенням сіпату. Стародавня та загадкова сила не прощала такого ставлення. Якби можна було порівняти стан Зура, то це можна описати, як ніби йому нанесли глибоку кровоточиву рану і замість того, щоб дати їй затягнутися, він навмисне тривожив її, роздираючи заново.
Ще не розплющуючи очей, Енн відчула, що поряд з нею хтось є. Поворухнувши рукою, вона намацала широку огрубілу долоню і посміхнулася, глянувши на батька.
- Давно тут сидиш?
- Не дуже. Сидів дивився, як ти спиш і згадував наше життя. Еннжі, ... ти знаєш, я ніколи не показував вам, що можу відчувати страх. Але тепер, доню, я дуже боюся за вас із Зуром. Я маю тобі дещо пояснити... Ти зможеш вислухати мене? І не треба прикидатися, Бун розповів про твою проблему із серцем.
- О! - Невдоволено зітхнула Енн, - Хто його просив?! Я не вмираюча каліка, і не здумай мене жаліти, я це ненавиджу! Звичайно, я можу тебе вислухати, я добре почуваюся!
- Припустимо, тому що все це пов'язано і з вами обома, і з твоїм теперішнім станом. …Тобі вже багато відомо про сіпат, але не все. Ця сила так давно існує в цьому всесвіті, що ходять легенди, що вона брала участь у її створенні. Ця сила не піддається логіці, науковій обробці чи свідомому управлінню – вона вища за звичні правила, вона з іншої матерії, вона є елементом того, що керує нашими душами, вона це особлива енергія. Сіпат сплів вас разом із Зуром, з’єднавши ваші душі, всі ваші атоми та клітини і розірвати їх вже неможливо. Розірвати може тільки смерть, і іншого не може бути! Ця людина, Натан, твій брат, жорстоко помилився. Сіпат неможливо обдурити та перенаправити! Неможливо скопіювати душу – вона є унікальною! І Зур одразу ж розпізнав у твоїй копії чужу душу. Ваш сіпат не зруйнований до кінця, але він висить на тонких нитках, наче розрубаний корінь. Через залишки волокон рослина ще живиться, але дерево вже починає гинути. Так і ви.
Так грубо і зневажливо розділений сіпат почав саморуйнуватися через ваше ставлення один до одного. Якщо, наприклад, насильно розлучити пару в сіпаті, але навіть на відстані вони любитимуть одне одного, сіпат не перерветься! А якщо хоча б хтось із них зречеться іншого, то їхні душі почнуть повільно вмирати, змінюючи свідомість і саму суть істоти. Я знайшов одного старого химера, який мені про все це докладно розповів. Звичайно, такого випадку, як у вас із Зуром хроніка сіпату ще не знала. І як поведеться сила у вашому випадку не можна точно передбачити. Але що ж виходить у нас із вами? Ти навмисне зреклася Зура, помилково, вважаючи, що рятуєш його. Ти, почала інше життя, покохала іншого і дозволила своєму серцю засунути Зура в дальній кут. А Зур відчув страшне розчарування від такої зради, цей вчинок розчавив та засліпив його душу! Він відчував фізичні муки, від яких почав каламутитися його розум, вбиваючи в ньому того самого Зура. Він не зміг пробачити тебе, і це мучить його й досі! Сіпат вбиває кожного з вас по-своєму. У тебе гине серце, у Зура його суть! Взагалі, сіпат повинен робити пару сильнішою, але тільки якщо обидва прагнуть до нього. Тоді в сіпаті вони навіть можуть зцілити один одного, сила переливається, зростаючи та примножуючись у сполучених душах та тілах. Якби ви знову захотіли бути разом, сіпат міг би воскреснути та зцілити тебе, але боюся, що відпущеного тобі часу дуже мало, а на відновлення сіпата підуть місяці і таке слабке серце цього не винесе. Тобі обов'язково потрібно зробити операцію, Енн! Серце це лише м'яз. Всі почуття та емоції в душі! Ти не можеш померти, Енн! Адже ти помреш не сама, ви помрете разом, Зур так само загине в ту ж саму хвилину. І він це добре знає! Я зрозумів, що Зур зібрався піти в інший світ, зараз він не хоче боротися за сіпат. Але я знаю, дочко, що десь глибоко в душі ти все ще любиш його і ти маєш врятувати вас обох! Ти маєш боротись за пробудження його сіпату. Зура треба повернути, інакше друге серце тобі прослужить не довго. Поки сіпат не відновиться - ви будете приречені на повільну загибель. А за цей час, перетворившись на бездушного монстра, Зур може здійснити пророцтво, ставши одним із жахливіших завойовників у галактиці. Скажи мені, ти досі його кохаєш?
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Дочка пірата, Лаванда Різ», після закриття браузера.