Читати книгу - "Контракт на нове життя, Анна Ліє Кейн"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
- Про що ви хотіли поговорити зі мною? - Уточнила, дивлячись як чоловік зайняв місце за столом і окинув мене задумливим поглядом. Демон неквапливо відчинив ящик столу і простяг мені якийсь папір із печаткою Міністерства.
Дихання на мить перехопило, а рука, простягнута назустріч, здригнулася, щойно лист торкнувся пальців. Дивом мені вдалося не випустити документ. Всі думки збилися, і я вже очікувала побачити щось, що спростовує мій магдоговір, або звинувачує в підробці документів, але через секунду я змогла полегшено видихнути. Печатка була поставлена Міністерством магії, а не внутрішніх справ, як мені здалося з переляку, і ні про яку Ріку ат Фаторі в тексті не йшлося.
Я швидко пробігла очима рядками та повернула документ ректору.
- Як ви змогли отримати цей список? Адже це програма Фельських змагань на цей рік. Її мають зберігати у секреті до першого дня турніру.
- У мене багато корисних зв'язків, - усміхнувся Дорайн, блиснувши іклами. Чоловікові явно сподобався мій приголомшений вигляд, але він швидко повернув собі спокійний вираз обличчя і продовжив: - Сьогодні ж документ повернеться назад до Міністерства, і ніхто нічого не дізнається. Нам потрібна фора, якщо ми ще плануємо взяти участь у змаганнях. Адже ваші плани не змінилися?
- Ні, з чого?
- Просто… - демон замовк на півслові, схилив голову набік і окинув мене ще одним довгим поглядом, під яким мені стало незатишно, але ректор знову порушив тишу: - Ви останнім часом вважаєте за краще триматися від мене якомога далі. Я не зовсім розумію причину настільки явних спроб уникати мене.
- Вибачте, - пролепетала, опустивши голову. - Я не хотіла вас образити чи…
- Не варто перепрошувати, Елері, - м'яко перебив мене демон. - Мене не так просто образити. Поки що я лише збентежений, але тиснути на вас не стану. Що ви думаєте на рахунок раундів турніру?
- Те, що у нас є список, дуже спрощує завдання, - зміна теми змусила мене пожвавитися. Я вирівнялася у кріслі та азартно запропонувала: - Ми можемо підлаштувати наші заняття під раунди, подивитися як справлятимуться студенти та вибрати найсильніших у потрібних дисциплінах.
– Я так собі й уявляв, – згідно кивнув чоловік. Нахмурився, знову глянув у документ і додав: - Нам потрібна буде допомога й інших викладачів, але я не хочу присвячувати їх у свою маленьку аферу.
Я абсолютно не вважала викрадення важливого документа прямо з вищої інстанції «маленькою аферою», але все ж таки пересмикнула плечима і сказала:
- Ви можете просто поговорити з вчителями та внести потрібні правки до їхньої програми навчання. Адже ви ректор, скажете, що в хороших академіях зараз прийнято саме так.
Декілька хвилин Дорайн мовчки розглядав мене. Я насилу змусила себе відірвати погляд від очей кольору грозового неба, в яких літали блискучі порошинки, і опустити голову, коли демон промовив:
- Мене швидше за все не послухають. Ліззі Лорвуд ще удає, що змирилася з моєю присутністю, а ось інші викладачі, навіть якщо й вислухають мої вказівки, вирішать зробити все навпаки.
- Але ж там не так багато правок буде, - видихнула я, хоч сама розуміла, що ректор правий. Такі як Ганна Фора зовсім не раді призначенню Дорайна на посаду і всі його слова сприйматимуть негативно. Не кожен готовий буде висловити своє обурення демону в обличчя, але нашкодити за спиною - мила справа. Я похнюпилась і спитала: - І що ж ви пропонуєте?
- Є один спосіб, - чоловік задумливо постукував пальцями об стільницю. – Ви попросите їх внести зміни. Вас послухають, адже ви людина, випускниця цієї академії, і дуже харизматична.
- Я для місцевих вчителів лише маленька дівчинка без досвіду. Ви перебільшуєте мою чарівність, - я відчула, як від чогось спалахнули щоки, налилися рум'янцем, ніби ніколи в житті мені не робили компліменти. Хоча це навіть не було ним, скоріше просто констатація однієї з рис мого образу. Але чому мені раптом стало жарко?
- Я перебільшую і те, що ви людина, - демон моєї затримки не помітив, і я скоріше постаралася вирівняти подих. - Але якщо ви підіграєте мені, то вас послухають.
- Як саме? - Ось тепер я зацікавилася. Виявляється, містер ат Рогад уже щось вигадав. Він не став тримати театральних пауз і одразу присвятив мене у свій план:
- Якщо зараз ми складемо необхідні редагування, то завтра зможемо розіграти одну сценку, яка змусить викладачів прислухатися до вас. А для вас… – демон раптом стиснув щелепу і відвернувся. Я розгублено переглянулася з Геррі, а Дорайн все ж таки закінчив думку: - Для вас плюсом стане те, що на якийсь час ви зможете офіційно мене уникати й навіть не дивитися в мій бік.
Від останньої заяви я здивувалася. Геррі завмер, недовірливо смикаючи носиком. Я хотіла сказати, що не збиралася цілеспрямовано уникати демона, і взагалі мені дуже подобається його компанія, мене навіть зовсім не лякає, що він не людина, і я майже звикла до запаху цигарок, а ще поряд з ним неймовірно спокійно, але змусила себе згадати про наречену і промовчати, проковтнувши невисловлені слова та опустивши очі вниз.
Сподобався роздiл? Чесна оцінка допоможе авторові у написанні книги. АнонімноУвага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Контракт на нове життя, Анна Ліє Кейн», після закриття браузера.