Читати книгу - "Контракт на нове життя, Анна Ліє Кейн"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Наступний тиждень пройшов для мене швидко. Я звикла до нової ролі й почала освоюватися. Поки тепло вирішила виводити класи в оранжерею. Зі старшими там можна було практикувати медицину, а з молодшими - ботаніку та зоологію.
Якось увечері мені все ж таки вдалося побачити маму віверну, яка продовжувала вишкірятися на мене, навіть після того, як прийняла запропонований шматок м'яса. Вирішила навідуватися частіше, тоді рептилія має звикнути до людей.
В останній навчальний день тижня після занять я зустрілася з міс Лорвуд. Вона прямувала до зали, яку ми з ректором обладнали під тренажер, і я вирішила піти разом із завідувачкою.
- Я приємно здивована, міс Міон, - зізналася Ліззі. - Ми справді вважали, що з такого демона не вийде тямущий викладач, але дітям подобаються його заняття. Я хотіла б побачити все на власні очі.
Мені сказати не було чого. Попри те, що коаліція з вчителів Академії Проклятих чомусь розділили нас з ректором на два ворожі табори, а потім стали на мій бік, я змушена була визнати, що і я, і демон перебували в абсолютно рівних умовах. Тому зараз мені просто хотілося поглянути на тренажер у дії, подивитися як відбувається викид енергії та чи не супроводжується остання еманація прокляття. Але навіть самій собі я не зізналася б, що за тиждень страшенно скучила за Дорайном. За нетривалий час нашого знайомства я звикла до того, що ми з ним зустрічалися щонайменше раз на день, тому тепер просто захотілося його побачити та хоча б поспостерігати здалеку.
- Ви не розкажете мені хто така міс Дарра? - згадала я свою розмову з Кіром. Ліззі здивовано глянула на мене і пояснила:
- Цілителька з міських. Наш штатний лікар звільнилася, ми не знайшли заміну і довелося просити владу Хаола, щоб виділили когось хоч на пару днів. Щось трапилося?
- Так, - я мить сумнівалася чи говорити завідувачці правду, а потім хитнула головою: - Точніше, ні. Просто чула про неї, але не змогла зрозуміти, хто ця жінка.
— Цього тижня її не було в Годамн, — кивнула завідувачка. - Вибачте, Елері, але цього разу я поклалася на те, що ви працювали в шпиталі й в разі чого могли б допомогти. Добре, що все обійшлося і це не знадобилося. Міс Дарра прийде наступного тижня.
Я задумливо кивнула, гадаючи, чи варто мені навідатися до цієї цілительки, щоб хоч подивитися на ту, яка пів року лікувала дітей у Годамн.
Обережно відчинивши потрібні двері, ми тихо ковзнули у тренувальний зал. Світло всередині було приглушене, а великий простір позбавлений типових атрибутів аудиторій – парт, стільців, дошки. Кабінет взагалі був практично порожнім. Пахло горілим, і в першу мить я навіть занепокоїлася, але очі швидко звикли до напівтемряви, і я змогла розглянути те, що відбувається.
Нині урок проходив у старшокурсників. Я помітила Таїру, що стояла біля стіночки. Більшість учнів перебували неподалік неї та лише троє завмерли майже в самому центрі зали. На цю трійцю були спрямовані погляди інших студентів, їм кричали підбадьорюючі слова, а хлопці виглядали дуже зосередженими. Вони скинули формені піджаки на лаву під стінкою, і закочували рукави сорочок, тканина яких на спині промокла від поту.
Раптом залу осяяв яскравий спалах. Я ледве встигла викликати магічний зір, і мені не довелося заплющувати очі. Саме це допомогло побачити, як з круглого отвору нашого тренажера вилетіло згенероване плетіння атакуючого заклинання. Перший із трійці встиг виставити щит, другий зміг розвіяти частину заклинання, що насувалася на нього, а третій щось намудрив із захистом, заклинання вдарилося об його недороблене плетіння і відкинуло студента убік. Я встигла лише налякано задатися питанням куди подівся викладач, як з кута зали почулося дзвінке клацання пальцями. Тієї ж миті атакуюче заклинання розвіявся, під стелею спалахнули світильники, а відкинутий учень завис у повітрі, повільно опускаючись на підлогу.
– Хочу бути демоном! - вигукнув Олівер, тільки-но його ноги торкнулися землі. – Де записатися?
Його задоволений вигук породив сміх серед учнів, які зовсім не виглядали зляканими на відміну від нас із міс Лорвуд. Це наштовхнуло мене на думку, що подібні ситуації не вперше, і діти вже знають, що у разі небезпеки їх підстрахує демон. Останній нарешті з'явився в полі мого зору, виринувши з-за тренажера. Він обдарував холодним поглядом
завідувачку, потім мене, але звернувся до учнів:
- Олівер, тобі за сьогодні двійка.
- Але містер, ат Рогад, - обурився хлопець. - Я ж протримався до фіналу!
- І що зробив наприкінці? Створив хибне плетіння. Ти буквально міг убити сам себе, якби зробив щит ще кривішим. Повторюй структури оборонних заклинань. Клаус і Тірен, п'ятірки. На сьогодні всі вільні.
Діти хором подякували демону за заняття, схопили свої речі та попрямували до виходу. Більшість тільки зараз помітили мене і Ліззі, що тихо завмерли біля дверей.
Я пропустила учнів і вже мала намір вискочити за двері, коли мене гукнув знайомий голос:
- Міс Міон, будь ласка, затримайтеся, - Дорайн неквапом підійшов до нас. - Міс Лорвуд, ви щось хотіли?
- Лише переконатися, що ваші заняття проходять як належить. Я побачила досить, дякую, містер ат Рогад. Я піду.
Завідувачка кинула на мене багатозначний погляд, який змусив зніяковіти й опустити очі, а потім пішла з зали. Я провела її поглядом і обернулася до ректора. Чоловік стояв за два кроки від мене задумливо оглядаючи.
- Слідуйте за мною, міс Міон.
Обійшовши мене, демон попрямував у бік свого кабінету. Залишилося лише здогадуватися про що хоче поговорити зі мною ректор, але перезирнувшись з Геррі, я попрямувала слідом за чоловіком.
– Як проходять ваші лекції?
- Все добре, дякую за турботу, - відповіла надто поспішно, заходячи в послужливо відчинені двері. У ректорському кабінеті вже прижився новий запах: тютюн, кава та домішка сандала. Я вдихнула його, з подивом усвідомивши, що більше не здригаюся від аромату знайомих сигарет. Дорайн кивком вказав на крісло, і я слухняно опустилася на м'яке сидіння. Геррі зіскочив з мого плеча, вмостившись на підлокітнику і вдав, ніби дуже зайнятий очищенням свого крила.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Контракт на нове життя, Анна Ліє Кейн», після закриття браузера.