Читати книгу - "Бездоганна наречена, або Страшний сон проректора, Ольга Обська"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Для зняття пристріту Стець-Йемському знадобилася ще одна волосина Джозефа. Проклятійник проводив з нею складні маніпуляції — занурював у ємності з різними рідинами, тримав над полум'ям свічок різних відтінків. Робилося це, щоб визначити, чого боїться пристріт і як саме його можна зняти.
— Ну що сказати, — видав Остен вердикт, коли закінчив дослідження, — пристріт складний, багатофакторний. Використовувався сильний артефакт. Для зняття потрібен час. Сьогодні проведу перший сеанс, щоб його локалізувати та не дати розростатися. А для остаточної нейтралізації потрібно ще як мінімум три сеанси.
Джозефа мало порадувала ця інформація, але Остен заспокоїв.
— Мова про три-чотири дні. Постарайся цими днями бути на роботі особливо обережним та відповідальним. Строго дотримуйся статуту. Не ухвалюй необдуманих рішень. Не сперечайся з керівництвом, та й зі студентами краще зайвий раз не конфліктувати. Не давай пристріту жодного шансу за щось зачепитися і все мине.
Бути зразковим проректором? Джозеф це вміє. Є, щоправда, один дрібний настирливий монстр, який постійно штовхає Джозефа на порушення професійної етики, заважає бути холоднокровним і неупередженим. Але нічого, три дні він протримається. На три дні його вистачить. Він стане незворушним, наче скеля. Його залізну витримку не можна буде порушити навіть триразовим поливанням з чайника, або яку там ще каверзу влаштує йому дівчисько? Адже вона влаштує? Якось у неї виходить безперервно створювати йому проблеми та неприємності. Але Джозеф буде як айсберг.
А щодо його провокаційного видіння, ще велике питання, чи справді картинки підкидала йому підсвідомість. Та навіть якщо це так. З нею, з підсвідомістю, Джозеф якось упорається.
— Що ж, починаймо, — Остен підійшов до Джозефа зі свічкою і пучком якоїсь трави в руках. — Твій вид пристріту чутливий до арома-дії.
Джозеф здогадувався, що запах, який дасть підпалена трава, приємним ароматом буде важко назвати. Але несподівано йому сподобався гіркуватий димок, що пішов від пучка сухої зелені.
— Вдихай повільно й глибоко, — сказав Остен, підносячи траву до самого обличчя Джозефа.
І він старанно виконав наказ проклятійника. Після десятого вдиху запаморочилося в голові. Але Остен не зупиняв сеанс — навпаки, вимагав, щоб вдихи були ще глибшими. Нема питань!...
…клуби диму розсіюються. І Джозефу стає видно, хто ховається за ними. На ній вишукана бальна сукня, ніби зібралася на танцювальний вечір. У сукні асиметричний виріз, за останньою модою одне плече відкрите, інше закрите. Джозефу не подобається це нове віяння. Кричуще неподобство. Гарні плечі мають бути відкриті повністю. Він підходить до неї ззаду, щоб виправити несправедливість. Підхоплює шовкову тканину та спускає з плеча. Ось тепер сукня має правильний крій. Він мимоволі милується нею. Його дрібній спокусі личить не лише академічна уніформа.
Зізнайся, Джозефе, ти б хотів її собі у якості партнерки на танцювальному вечорі. Він розвертає дівчину до себе обличчям. Обхоплює рукою за талію.
Музика заливає зал. Джозеф веде її в танці, тісно притискаючи до себе. Попалася, пташко? Дівча все любить робити по-своєму, вперта і настирлива, але танець вимагає, щоб партнерка підкорялася рухам партнера, зливалася з ним, підхоплюючи його ритм і темп.
Давай, Джозефе, кружляй її, притискай міцніше. Нехай у її розумній голівці не залишиться жодної здорової думки, щоб, коли стихне музика, ти міг продовжити вже інший танець.
Музика повільно розчиняється у повітрі. Джозеф зупиняється, але не випускає її з обіймів. Він навіть не хоче дати їй перепочити. Цілує жадібно, ковтаючи її гаряче дихання.
Тепер йому вже не подобається крій її сукні. Занадто багато тканини. Не перериваючи поцілунку, він ослаблює зав'язки на ліфі…
— Думаю, на сьогодні досить, — пролунав над вухом голос Остена. — Сеанс закінчено.
В ніс ударив запах нашатирного спирту. Джозеф різко прийшов до тями і розплющив очі. Перед ним стояв Стець-Ємський. В одній руці він тримав залишки обвугленої трави, в другій пляшечку з нашатирем. Прокляття! У Джозефа, що, знову пустувала підсвідомість?
— Оце так хмільні в тебе трави, — пробурчав він.
— Коклюжа полинна, — з гордістю потряс горілим віником Остен. — Майже будь-який пристріт зводить. Ще три сеанси і забудеш про свою проблему, як про страшний сон.
На цій оптимістичній ноті господар попросив гостя вийти словами свого мудрого вчителя.
— Як казав Антоніо Антонетті, зробив протипроклятійну процедуру, гуляй сміливо.
Ось і Джозеф, подякувавши Остену, сміливо прогулявся на вихід.
У свій особняк він потрапив, коли вже займався світанок. Тішило одне — завтра, а вірніше, вже сьогодні, вихідний день. Буде можливість і виспатися, і проаналізувати слова Остена з приводу того, хто може бути замовником прокляття, насланого на Джозефа. Невже хтось із тих, хто теж претендував на місце проректора?
Засинав Джозеф із цими думками, згадуючи, що він знає про кожного з претендентів і борючись, щоб підсвідомість не підсовувала йому непотрібні образи.
Вихідний чи не вихідний, Тереса рідко спала до обіду. Але сьогодні з нею сталося саме це. Вона прокинулася далеко після полудня. Що не дивно. Такої божевільної ночі, як минула, вона ще не мала. Але це вона ще не знала, який на неї чекає день. Лютим безумством він з лишком переплюнув ніч.
Перший і головний сюрприз трапився майже відразу ж, щойно вона привела себе до ладу після сну. Вони з Валерією ще тільки збиралися розпланувати, чим сьогодні зайнятися, як до них у кімнату хтось постукав. Гість виявився несподіваним.
— Батько? — Тереса остовпіла від подиву.
— Так, доню, — він поставив об'ємний дорожній баул на підлогу і розкрив руки для обіймів. — Ходи до мене.
— Ти чому не попередив, що приїдеш? — Тереса обійняла батька, продовжуючи дивуватися.
— Не попередив, бо не хотів розповідати про причину приїзду по мобільному кристалу, — багатозначно посміхнувся він. — Такі речі краще повідомляти під час особистої бесіди.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Бездоганна наречена, або Страшний сон проректора, Ольга Обська», після закриття браузера.