Читати книгу - "Наказано вижити"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Повернулися до цієї справи тому, що служба особистої референтури Гіммлера відмовилася дати відповіді на ряд питань, що виникли в зв'язку з інформацією, яка надійшла з Лондона, де тепер перебуває Р. Гесс або той, за кого видають якогось чоловіка співробітники британської секретної служби.
Не дали ясної відповіді також і ті люди з оточення рейхс-маршала Герінга, які — внаслідок покладених на них завдань — повинні були знати про політ Гесса все, бо саме вони відповідали і за виробництво бойових машин, і за спостереження за всіма літаками, що з'являлися в небі рейху, починаючи з 1 вересня 1939 року.
Отже, по пунктах:
1. 10 травня 1941 року о 17.45 з Аугсбурга під Мюнхеном вилетів літак марки «Мессершмітт-110», названий «Церштьорером», — без двох додаткових баків для бензину під крилами. (У справі є фотографія літака, на якому полетів Гесс, відібрана під час арешту в його ад'ютанта Пінча.)
2. 10 травня 1941 року о 22.00 радари британської авіації засікли проліт одиночного літака в напрямі Холі Айленда в Нортумберланді (відомості одержано від агента «С-12», засланого у ВПС Великобританії по лінії «закордонної організації НСДАП»).
3. 10 травня 1941 року о 22.50 невідомий пілот парашутувався в Шотландії, а літак марки «Мессершмітт» зазнав аварії. Пілот згодом заявив, що він — не «капітан Хорн» — як назвав себе спочатку, — а заступник фюрера Гесс. Він прибув сюди з місією миру для розмови з принцом Гамільтоном, другом його приятеля Альбрехта Хаусхофера; «мессершмітт», який на другий день знайшли на картопляному полі, мав два додаткових баки для пального.
4. Директор департаменту історії концерну «Мессершмітт» доктор Еберт, якого ми запросили, не зміг дати жодної серйозної інформації про літак, на якому вилетів заступник фюрера, бо з усіх справ, що зберігаються, на кожен аероплан, будь-коли випущений заводами Мессершмітта, лише опису й специфікації того, що взяв собі Гесс, немає в архіві підприємства.
5. Оскільки жоден літак — за законами воєнного часу — не мав права піднятися в повітря без відповідної «польотної карти», оскільки «мессершмітт» Гесса пролетів над радарними зонами Мюнхена, Кельна, Амстердама і повинен був дати пароль наземній службі спостереження (в іншому разі його змусили б приземлитися чи — якби він відмовився — збили б вогнем зенітних батарей), опитали всі підрозділи люфтваффе, але ніде і ніхто одиночного літака над територією рейху 10 травня 1941 року не зафіксував. (А втім, імовірно, що люфтваффе Герінга не захотіло — з якихось особливих причин — передати НСДАП архівні справи, пов'язані з цим питанням.)
6. Припускаючи, що Гесс приземлився на одному з військових аеродромів у районі Кельна або ж на окупованій території Голландії, щоб підзаправитися пальним, люфтваффе запитували і з цього приводу. Ми одержали відповідь, в якій категорично відкидається така можливість.
7. З даних, що надійшли з Глазго, все-таки стає очевидно, що в одному з підвісних баків «мессершмітта», який розбився в Шотландії, було знайдено пальне, тоді як без підзаправки і без додаткових баків літак не зміг би досягти берегів Англії.
8. Наприкінці березня 1941 року генерала люфтваффе Удета, найдовіренішого кумира рейхсмаршала Герінга, передислокували на південь Норвегії з ескадрильєю «мессершміттів» для «конвоювання суден». Всі його машини були типу «Церштьорер», тобто саме такі, на якій вилетів з Аугсбурга заступник фюрера. Штаб Удета не захотів чи не зміг подати в НСДАП відомості про польоти офіцерів ескадрильї 10 травня 1941 року, тому що, за його словами, документи ці згоріли під час бомбардування.
9. За свідченням генерала люфтваффе Адольфа Галланда, який командував ескадрильєю «мессершміттів», що дислокувалися на узбережжі Північного моря, саме в тому місці, де мав пролітати Гесс, йому подзвонив рейхсмаршал Герінг і зажадав підняти в повітря ескадрилью, щоб збити літак, на якому летить в Англію заступник фюрера, який «з'їхав з глузду». Це було ввечері 10 травня, тобто через годину чи дві після вильоту «мессершмітта» з Аугсбурга, ще до того моменту, як він наблизився до узбережжя. Але назавтра у штаб-квартирі фюрера, куди Герінга викликали разом з інтими лідерами НСДАП на екстрену нараду у справі Гесса, рейхсмаршал заявив, що він нічого не знає про політ Гесса.
10. Судячи з інформації, що надійшла з Лондона, медичний огляд Гесса не зафіксував якихось шрамів на тілі полоненого. Тоді як у медичній картці, написаній у нашому військовому госпіталі 23 листопада 1937 року, зазначено про такі шрами, які дістав заступник фюрера на полях битв: 12 червня 1916 року його поранено в ліву руку і в ногу осколком снаряда під Думантом; 25 липня 1917 року його знову поранено в ліву руку; 8 серпня 1917 року поранено біля Унгуреана кулею в ліве стегно.
11. Судячи з інформації, що надійшла з Глазго, міністерство оборони Великобританії зберігає досьє на всі авіакатастрофи, що сталися на території країни; але даних про аварію «мессершмітта», на якому прилетів Гесс, у справах міністерства оборони начебто немає.
12. За відомостями, що їх одержали з Дубліна, військовий кабінет Черчілля заборонив робити фотографії Гесса. В травні 1940 року фюрер найбільше побоювався, що британці, використавши наркотики, підведуть Гесса до радіомікрофонів і він говоритиме про рейх; але цього не сталося, бо всі в Німеччині добре знають його голос. В одному з секретних меморандумів, які було направлено в кабінет Черчілля з того табору, де перебуває зараз полонений, наводилися слова Гесса про те, як він дружив з рейхсмаршалом Герінгом, хоч усім відомі їхні напружені стосунки, і при цьому лаяв рейхсфюрера СС, незважаючи на те, що їх зв'язувала дружба. Говорилося також про те, що полонений їсть м'ясо й рибу, причому жадібно й плямкаючи, тоді як заступник фюрера — вегетаріанець і завжди відзначався надзвичайно витонченими манерами.
13. Зараз у світлі зрадницьких переговорів з Заходом можна зробити остаточний висновок, що контакти ці розпочалися не вчора і не тільки Канарісом і Шелленбергом.
Альбрехта Хаусхофера, сина відомого засновника геополітики Ганса Хаусхофера, Гесс послав ще 27 квітня 1940 року в Женеву, щоб той зустрівся з президентом шведського Червоного Хреста доктором Буркхардом; під час цієї зустрічі обговорювалося питання про необхідність укладення миру між рейхом і Великобританією. Той самий Альбрехт Хаусхофер за безпосереднім дорученням Гесса підтримував контакт з «пані Робертс» у Лісабоні з метою підготувати грунт для укладення мирного договору з Лондоном. Отже, заступник
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Наказано вижити», після закриття браузера.