Читати книгу - "Таємна вечеря"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книжку українською мовою "Таємна вечеря" автора Борис Ілліч Олійник. Жанр книги: Поезія. Наш веб сайт read-books.club дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Додати в закладку:
Додати
Перейти на сторінку:
Перевдягання душ
Тих відспівають, а вони — живі У наших душах, квітах, у крові... А ці співають! — хоч душа в них — яма. ...Дивлюся, як поважно, хазяями Вони статечно всілись на траві В непогрішимій вірі, що — живі. Та й спритно ж ви нової затягли! Не встигли обізватись треті півні, Як над устами, що спивали пінку, Козацькі вуса з викрутом лягли. А покажіться, хлопці, як ви є — Мої, колись близькі, тепер — колишні? Гай-гай, видовище таки невтішне, Та що подієш — час бере своє: Сивесенькі. І зуби вже — не креш. І серце ледь не вискочить з орбіти. То нащо б так за молодими бігти? Себе і час, на жаль, не обженеш. Онуки, у загонистій ходьбі, Оглянувшись на вас, беруть на жарти: — Пощо мінять їм, як штани, штандарти? Вже ж треті поміняли, далебі, Впродовж лише останньої доби. — Та й зникли за юначий обрій свій... Сидять, захекані, мої колишні. — Не наздогнали? — запитав утішно. — А, може, і не варт смішити світ? А, може б, дати серцю одійти Від міньбища корогвами на стяги? Бо вернуться онуки із розваги — І не впізнають, де чиї діди? — ...Та раптом з Волги потягло — і враз Загелготіли, як сполошні гуси. І вмить сховалися козацькі вуса Під бороди, косоворотки й... квас. З Дніпра війнуло — матінко моя: У змиг злиняли злякані кафтани, І вже тіла їх облягли жупани — Ну хоч пиши з натури Мамая! Дихнуло Еміратами — і вмент Уже клянуться ревно на Корані. І над чалмою в правовірній шані Зелений стяг розкрилюється в лет! А як Сінайський шмагонув парчу, — Ураз припали до Звізди Давида. І ти ж дивись: устигли ще завидна Переметнутись до Стіни Плачу! Війнуло з Півдня... І пішло по колу
Тих відспівають, а вони — живі У наших душах, квітах, у крові... А ці співають! — хоч душа в них — яма. ...Дивлюся, як поважно, хазяями Вони статечно всілись на траві В непогрішимій вірі, що — живі. Та й спритно ж ви нової затягли! Не встигли обізватись треті півні, Як над устами, що спивали пінку, Козацькі вуса з викрутом лягли. А покажіться, хлопці, як ви є — Мої, колись близькі, тепер — колишні? Гай-гай, видовище таки невтішне, Та що подієш — час бере своє: Сивесенькі. І зуби вже — не креш. І серце ледь не вискочить з орбіти. То нащо б так за молодими бігти? Себе і час, на жаль, не обженеш. Онуки, у загонистій ходьбі, Оглянувшись на вас, беруть на жарти: — Пощо мінять їм, як штани, штандарти? Вже ж треті поміняли, далебі, Впродовж лише останньої доби. — Та й зникли за юначий обрій свій... Сидять, захекані, мої колишні. — Не наздогнали? — запитав утішно. — А, може, і не варт смішити світ? А, може б, дати серцю одійти Від міньбища корогвами на стяги? Бо вернуться онуки із розваги — І не впізнають, де чиї діди? — ...Та раптом з Волги потягло — і враз Загелготіли, як сполошні гуси. І вмить сховалися козацькі вуса Під бороди, косоворотки й... квас. З Дніпра війнуло — матінко моя: У змиг злиняли злякані кафтани, І вже тіла їх облягли жупани — Ну хоч пиши з натури Мамая! Дихнуло Еміратами — і вмент Уже клянуться ревно на Корані. І над чалмою в правовірній шані Зелений стяг розкрилюється в лет! А як Сінайський шмагонув парчу, — Ураз припали до Звізди Давида. І ти ж дивись: устигли ще завидна Переметнутись до Стіни Плачу! Війнуло з Півдня... І пішло по колу
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Таємна вечеря», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Таємна вечеря» жанру - Поезія:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Таємна вечеря"