Читати книгу - "Дочка пірата, Лаванда Різ"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Вона мчала з усіх ніг, зиґзаґами, огинаючи нагромадження каміння та скелясті схили. Страх гнав її вперед, не дозволяючи озиратися! Біля підніжжя однієї з гір Енн помітила темну нішу невеликого грота, не роздумуючи вона пірнула туди, впавши вниз метри на два, боляче вдарившись пораненим плечем. Це виявився вузький тунельний лаз, повітря тут було не затхле, відчувався ледве вловимий протяг, а отже, десь мав бути інший вихід. І Енн поповзла на животі, ледве протискаючись у завужені повороти, навіть не замислюючись, яка тварина могла вирити собі в кам'яній породі таку нору. Звиваючись під кам'яним монолітом, вона все-таки підповзла до ще одного отвору, де з-під привалених до нього каменів пробивалося денне світло. Мабуть, цей тунель привів її до протилежного боку гори. Задихаючись від пилу, розгрібаючи руками каміння, Енн, нарешті, прочистила собі вихід, вибравшись назовні. Уважно озирнувшись на всі боки, навколо вона побачила лише гори.
…
Випадково почувши далеке відлуння голосу Енн, вловивши в цих звуках небезпеку, Жако кинувся в ліс, але наткнувся там лише на кілька трупів сіхаїв та пораненого Мака, а на горизонті майнула швидка тінь буфера.
У рубці «бронтозавра» передавач розривався від його добірних прокльонів, на відміну від інших Жако ніколи не знімав свій веб, через який можна було будь-якої хвилини зв'язатися з кораблем.
До нього на допомогу, величезними широкими стрибками, яскравою рудою плямою вже мчав Лакур.
- Батько! - Бун люто бив кулаком у двері. - Та прокинься ж ти, чорт забирай, Енн викрали!
- Значить, вже сталося? - приреченим сиплим голосом, не поспішаючи, промовив старий пірат, виходячи з каюти.
- Що значить сталося?!! Чого ти стоїш?!! - Закричав Бун, - Потрібно терміново щось робити! Ми спробуємо вистежити буфер, Сеярін вже готує «сколопендру» до злету!
- Ніхто нікуди не полетить, я забороняю вам! – Рішуче гаркнув Тіар на синів. - Ви не уявляєте, у що втручаєтеся!
- Ми збираємося врятувати нашу сестру! - Огризнувся Лакур, вставляючи в пояс запас бойових капсул для пульсарів. - І втрутитися в якесь лайно нам не вперше!!!
- Я сказав, всі залишаються на своїх місцях! Хто смикнеться, я вистрілю, не подивлюся що ви мої діти! – тремтячи від напруги, заревів пірат.
- Ти ... та ти збожеволів! - відсахнувся Бун. – Або … тобі щось відомо! Відповідай негайно, або вистрілю я, не подивлюся, що ти мій батько! - блискавично наставивши на нього свою зброю, грізно прошепотів Бун. - Не зли мене, Тіаре, я нервовий, а за Енн я готовий навіть битися з усіма вами! Лакуре, поклич сюди хлопців, здається, у нашого батька є новини для нас!
Тримаючи один одного під прицілом, і не зводячи один одного пронизуючих поглядів, Бун холодно промовив, не впізнаючи людини, що зараз стояла перед ним:
- Ну, а тепер лаконічно та зрозуміло поясни всім нам, чому не можна перевернути цю чортову планету та знайти Енн?
Тіар зволікав, подумки зважуючи свою відповідь, потім, зітхнувши, промовив:
- Я розіграв цю операцію як єдиний та останній вихід.
Врятувати Енн повинен Зур. Я вийшов на сліди одного підпільного сепаратистського угруповання, яке виступає проти влади, та видав їм інформацію щодо сіпата. Все мало виглядати натурально, щоб Зур нічого не запідозрив, її страх ... біль, стан Енн має передатися нашому правителю і підштовхнути його до дій.
- Біль?!! Ти видав свою доньку якимось живодерам, щоб розіграти натуральний біль?!! - Не вірячи своїм вухам, вражено прошепотів Бун. - Сепаратистам, які з величезним задоволенням приберуть зі своєї дороги правителя, перерізавши горло невинній дівчині?!!
- Я їм добре заплатив, щоб вони не вбивали її одразу, - з пониклою головою відповів Тіар.
- Я марю, чи ви чуєте те саме? - побілілими губами, відступаючи назад, промовив Бун. - Та ти чудовисько! Вона ж...
- Так! Енн моя дочка і я люблю її, але я не можу поставити під загрозу мою місію! Два життя проти мільйонів. Якщо сіпат не відновиться, за допомогою якого Зур змінить свою суть, тоді його зупинить смерть. Або Зур кинеться рятувати Енн, або сепаратисти поставлять крапку в житті імператора Химера.
- Місію?!! Хто дав тобі право розпоряджатися їхніми життями? - Вигукнув Мак, тримаючись за стіну перегородки. – Це ж наша Енн… наша сім'я.
- Місію, покладену на мене братерством! Не можна допустити, щоб справдилося пророцтво, і з Зура вирвався мстивий та кровожерливий монстр. А зараз він саме на цьому шляху. На планеті проводяться репресії, Зур знищує тих, хто сміє виступати проти його влади. Як мені відомо, химери уклали союз з расою гротів, скворанців та йоту, які мріють захопити нашу галактику. Зур збільшив кількість бойових кораблів та наземної бронетехніки. У його крові назріває завойовник, якого зупинить або кохання, або смерть! Тягнути та чекати було не можна! Сіпат міг помирати ще років п'ять, а за цей час, озвірівши, Зур знищить спочатку Імперію, вийшовши за межі галактики, а потім...
- Уявив, що рятуєш всесвіт?! - Вирвався у Буна нервовий сміх, - Якісь придурки придумали собі легенду і через це ти готовий убити дочку?! Ти для цього її виховав, щоб або віддати Енн Зуру, або зрадити її? І як ти після цього думаєш жити, хто скаже тобі спасибі? - Бун вже не міг утримати свій пульсар, у нього почали тремтіти руки та темніло в очах. - Я ... не можу цього ... зрозуміти.
- А ви думаєте, мені легко було ухвалювати таке рішення?!! Я не звір, ця дівчинка була моєю радістю, але я не міг вчинити інакше! Я пірат, а отже, мав ризикнути! Або я врятую їх обох, або їх обох і поховаю! Зура зможе стримати тільки наша сім'я та Енн! Ви все одно не знайдете її раніше за нього. Або Зур ... або смерть!
Відкинувши убік зброю, і в сум'ятті схопившись за голову, Бун вискочив назовні. Знесилівши, він упав у траву навколішки, закривши руками обличчя. Він відчував себе зрадженим ...він відчував себе співучасником у зраді, нікчемним слабаком, який не може врятувати дівчину...яка займала в його житті особливе місце.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Дочка пірата, Лаванда Різ», після закриття браузера.