Читати книгу - "Третя крапля магії, Лариса Лешкевич"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Сайм прийшов до Іві перед полуднем. Він продовжував відчувати провину перед нею, до того ж йому дуже захотілося побачити Мер’яту, хай і на якусь мить.
Розлучаючись, вони домовилися, що Сайм прийде і розповість Іві все, що вважатиме за потрібне та запропонує їй свою допомогу, як і збирався.
Про одне Мер'ята поки що попросила його мовчати – про їхні стосунки.
З вікна кухні Іві побачила Сайма і покликала Нію. Та уважно вдивилась у постать етелянського вождя, який перетинав порожній двір.
– Треба дати добрячої прочуханки твої слугам! Зовсім не стежать за тим, що кожен може ходити тут, як йому заманеться!
– Облиш, мамо, Сетао – мирне місто...
Іві хотіла вийти назустріч Сайму, але Нія втримала її.
– Не твори ще більших дурниць! Служниця скаже йому, де тебе шукати, – пробурмотіла Нія і рішуче попрямувала до дверей комори, – хочу чути вашу розмову, – обернувшись до дочки, додала вона.
Іві не наважилася заперечити матері. До того ж, вона сама хотіла, щоб Нія про все дізналася. Можливо, вона краще розбереться у тому, що відбувається.
У двері постукали.
Іві пригладила волосся, намагаючись заспокоїти серце, що сильно билося, і сказала:
– Увійдіть!
Але голос її здригнувся.
Сайм увійшов, дивлячись в обличчя дівчини прямо і відкрито.
– Ти все ж таки повернувся! – сказала Іві.
– Я більше не хочу обманювати та дражнити тебе, – без будь-яких вступів, заговорив Сайм.
– То всі твої обіцянки були брехливими?
– Не зовсім так. Але тепер це не має значення. У мене є сила та можливості. Зараз я прийшов запропонувати тобі допомогу, якщо ти її потребуватимеш.
– Допомогу?
– Гроші… незалежність, я можу дати тобі незалежність… Ти станеш багатою.
– І це все? – обережно уточнила Іві.
– Все…
– Ти обманював мене, прикидаючись закоханим!
– Так. І жалкую про це, – сказав Сайм, усвідомлюючи, що всі його слова зараз звучатимуть нещиро для слуху скривдженої дівчини.
Так і сталося.
– Порожня балаканина! – вигукнула Іві з гіркотою.
Пристрасть її до Сайма нікуди не зникла. Від того, що він став таким холодним і недоступним, бажання лише спалахнуло з новою силою.
– Тобі доведеться прийняти усе, як є! – спокійно сказав Сайм.
– І що ти хотів мені запропонувати?
– Цей будинок належить тобі? – запитав Сайм.
– Так, але всі витрати оплачує… Теумар.
– Він давно не з'являвся, і в тебе почалися проблеми?
– Звідки ти знаєш?
– У Лянсіді дещо сталося. Ізенар дуже сильно захворів, і Теумару довелося вирушити за ліками. Але він вирушив не один.
– З ким же? – спитала Іві, відчуваючи, як у неї перехопило подих.
– З моєю сестрою Айною, яку Ізенар до цього викрав із дому! Тільки Айна здатна добути потрібні ліки, – відверто відповів Сайм.
– То ти приїхав, щоб запаморочити мені голову? Думав, що в такий спосіб підкориш собі волю Теумара? – прошепотіла Іві, холодіючи при думці, що її припущення виявилося вірним: Саймом керувала жада помсти.
– Не знаю… Я ні в чому не був певен. Я просто хотів зробити з тебе союзницю! Якби я прийшла до тебе відкрито, стала б ти мені допомагати?
– Може і стала б! Але чому тепер кажеш мені правду? Чому не довів усе до кінця?
– Умови змінились. Але присягаюся, так чи інакше, я збирався подбати про твоє майбутнє. Я припускав думку, що Теумар не захоче тебе більше бачити.
– Як благородно! То чому б тобі зі мною не одружитися! – вигукнула Іві, повільно наближаючись до нього, дивлячись у його обличчя жарким, проникливим поглядом.
– Я не можу, Іві, не можу… Я не вільний! У мене є наречена, – відповів Сайм, не ховаючись від її очей.
– Але ти дав мені зрозуміти…
– Послухай, я шкодую, про те, що довелося зробити. Твоя пристрасть до мене скоро минеться… Я хочу, щоб ти постаралася повернути свою любов до Теумара.
– А якщо цього не хочу? – з викликом запитала Іві, зиркнувши на двері комори, за якою ховалася Нія.
– Тоді візьми все те, що я можу тобі запропонувати і живи так, як воліє серце. Я не знаю, що на тебе може чекати в Лянсіді, але Етеляна стане тобі домом, якщо забажаєш, слово вождя... Ти ніколи і ні в чому не відчуваєш потреби.
– Мені треба подумати…
– Я їду сьогодні після полудня…
– А Мер'ята? – раптом запитала Іві. – Ти знайомий з Мер’ятой, сестрой Теумара?
– Знайомий. Також я знаю, що вона зараз у твоєму домі, і що приїхала вона на прохання Теумара.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Третя крапля магії, Лариса Лешкевич», після закриття браузера.