Читати книгу - "Коли закінчиться ненависть , Лада Короп"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
МАРТА.
Ще декілька днів у горах проходять наче один день. Ми з Орестом помирились тому постійно проводимо час разом. Усюди. Все ж добре коли тебе люблять. Тоді хочеться літати й робити світ кращим. Можливо якби Орест мені не зізнався у своїх почуттях я не знаю чи йому б пробачила? Бо важко кохати людину для якої ти нічого не означаєш. Але Орест мене кохає і я зараз ніби на сьомому небі від щастя. Я посміхаюся думаючи про своє і готуючи сніданок. Раптом ззаду до мене підкрадається Орест й ніжно треться носом об мою шию.
– Доброго ранку, кохана. Як справи? Щось дуже смачно пахне.
– Це мій черговий кулінарний шедевр, – жартую й ухиляюся від поцілунків Ореста.
– Зрозуміло. То мені вже можна його коштувати? Бо я відчуваю, що дуже зголоднів, – Орест різко розвертає мене до себе й міцно тримає за талію.
Потім рукою проводить нижче. Й вже гладить сідниці. Я відчуваю як хвиля збудження котиться по моєму тілу. Орест притискає мене до свого чоловічого органу. І я розумію, що збудження опанувало не тільки мною. Ногами обіймаю його стегна й Орест підіймає мене на руки. Потім обережно несе в спальню.
– А як же сніданок? – цікавлюся розгублено.
– Зачекає. Якщо треба, то хай весь світ зачекає, – Орест різко стягує з мене халат і приступає до нічної сорочки.
За долю секунди нас вже нічого не розділяє. Й ми можемо насолодитися одне одним. Після ще одного незабутнього сексу ми з Орестом лежимо в ліжку й тримаємося за руки.
– Що тебе тривожить Марто? – Орест лягає на бік і підпирає голову рукою.
– Навіть не знаю як правильніше висловитися...., – повертаюся до Ореста й дивлюся йому прямо в очі. – Що буде з нами далі? Ну після цієї поїздки, – цікавлюся.
– Як що? Відтепер ми завжди будемо разом. Більше не хочу тебе втрачати, – Орест легенько дотиком торкається мого оголеного плеча.
Й навіть це в мені відкликається ніжністю. Як я все ж таки його люблю. Й не переживу, якщо ми розлучимося знову.
– А моя сім'я? Вони ніколи не змиряться. Вони тебе ненавидять, – чітко підкреслюю.
– Марто, я кохаю тебе, а ти мене. Що ще може нам завадити?
– Який ти безпечний. А те що батько вижене мене з дому коли дізнається про нас?
– Тоді переїжджай до мене остаточно. Ми ж все одно одружимось, – Орест цілує мене у носа. Я здивована. Бо раніше Орест ніколи цього не говорив. А зараз. Невже він готовий?
– Ти робиш мені пропозицію?
– Ні. Поки що. Тобто зараз не місце і не час. Але мої наміри стосовно тебе дуже серйозні. Тому я тобі пропоную жити разом. Орест терпеливо очікує моєї реакції.
– Мабуть, ти маєш рацію. Тим більше я все одно вже давно хотіла переїхати від батька, – ділюся з Орестом.
– От і прекрасно. Як тільки повернемося до міста ти переїдеш до мене. А зараз я б хотів повернутися до більш цікавих розваг, – Орест хитро всміхається й лягає на спину. Потім обережно мене висаджує на себе.
Я дарую йому ніжний поцілунок, а він рукою пестить мої груди. Доти до поки я не видаю протяжний стогін. Й знову не зливаємося в екстазі.
Так схоже сьогодні ми ще довго будемо валятися у ліжку. І ні про яке інше зайняття не може бути мови.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Коли закінчиться ненависть , Лада Короп», після закриття браузера.