Читати книгу - "І день як вимір нашого життя"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книжку українською мовою "І день як вимір нашого життя" автора Олександр Васильович Афонін. Жанр книги: Поезія. Наш веб сайт read-books.club дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Додати в закладку:
Додати
Перейти на сторінку:
Хоть по закону пора бы давно. Нам еще б снега, ну, самую малость. Он попугал лишь вчера и ушел. Три дня до Нового года осталось, Но, коль с морозом, уже хорошо. «Змінилася погода швидко дуже…»
Змінилася погода швидко дуже. Ще вранці дощ телющив, мов з відра… Надвечір льодом вкрилися калюжі, Й вуаль на землю снігова лягла. Немов майстриня, тче тонку основу І ниточки до ниточок кладе, Бо завтра сніг, напевне, зранку знову З похмурих хмар по-справжньому піде. А поки ніч, холодна і порожня, Так звучно першим льодом хрумкотить Та одинока зіронька тривожно Між хмар густих у небі мерехтить. «Последний день воскресный года…»
Последний день воскресный года И… ожидание зимы. Как поменялась вдруг природа, И с нею поменялись мы. Где непрерывность и конкретность Морозных зимних снежных дней? Мы постоянство на дискретность Меняем в жизни вслед за ней… Цикличность жизненных устоев Порвав на мелкие куски, Мы все по-волчьи нынче воем От безысходности, тоски… Хотя, возможно, что природа В безумстве нашем бытия Под нас сменила и погоду… Природы логика своя. «Крошит Бог в небе снежную краюшку…»
Крошит Бог в небе снежную краюшку, И крошки вниз летят, летят, летят… Но, покрошив всего одну полушку, Вдруг перестал – такой вот снегопад. А где ж пурга, где снежные метели, Такие, что не выйдешь за порог? Ведь этим снегом даже в парке ели В наряд пушистый Бог одеть не смог. Ну, ничего, мы подождем немножко, И к вечеру, глядишь, вновь снег пойдет,
Змінилася погода швидко дуже. Ще вранці дощ телющив, мов з відра… Надвечір льодом вкрилися калюжі, Й вуаль на землю снігова лягла. Немов майстриня, тче тонку основу І ниточки до ниточок кладе, Бо завтра сніг, напевне, зранку знову З похмурих хмар по-справжньому піде. А поки ніч, холодна і порожня, Так звучно першим льодом хрумкотить Та одинока зіронька тривожно Між хмар густих у небі мерехтить. «Последний день воскресный года…»
Последний день воскресный года И… ожидание зимы. Как поменялась вдруг природа, И с нею поменялись мы. Где непрерывность и конкретность Морозных зимних снежных дней? Мы постоянство на дискретность Меняем в жизни вслед за ней… Цикличность жизненных устоев Порвав на мелкие куски, Мы все по-волчьи нынче воем От безысходности, тоски… Хотя, возможно, что природа В безумстве нашем бытия Под нас сменила и погоду… Природы логика своя. «Крошит Бог в небе снежную краюшку…»
Крошит Бог в небе снежную краюшку, И крошки вниз летят, летят, летят… Но, покрошив всего одну полушку, Вдруг перестал – такой вот снегопад. А где ж пурга, где снежные метели, Такие, что не выйдешь за порог? Ведь этим снегом даже в парке ели В наряд пушистый Бог одеть не смог. Ну, ничего, мы подождем немножко, И к вечеру, глядишь, вновь снег пойдет,
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «І день як вимір нашого життя», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «І день як вимір нашого життя» жанру - Поезія:
Коментарі та відгуки (0) до книги "І день як вимір нашого життя"