Читати книгу - "Ангельський вибір, Дар’я Дзвін"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
— Біжи у будівлю! — наказав Ейден.
Нині це здавалося найкращим варіантом. Я за кілька кроків подолала відстань до металевих дверей, молячись про те, щоб вони були відчинені, і потягла їх на себе. Вона піддалася. Я вбігла усередину і спробувала закрити її на засув. Він був іржавий і старий, а руки тремтіли від страху, тому це вдалося зробити не з першої спроби. Відсторонилася від неї і почала думати, що робити далі. Часу було замало.
«Схопіть їх», — саме так сказав той похмурий незнайомець. А це означало, що я йому теж потрібна, але невідомо навіщо. Його енергетика була ще гірша, ніж у Ейдена, а у підпорядкуванні знаходилась група демонів.
Зовні почувся якийсь рух.
— Що? Вже не такий сміливий? — долинули звідти слова. Голос був мені незнайомий.
Я вирішила не стояти на місці і побігла коридором, залишивши всіх позаду. То був мій шанс на волю. Шанс на виживання.
Будівля нагадувала закинуту фабрику чи склад. Усередині було темно, тому доводилося пробиратися навпомацки, хоча очі потроху звикали до темряви. Мені треба було десь сховатися, а ще краще — знайти запасний вихід та втекти. Я билась об столи та інші предмети, спіткалась об коробки, стикалася зі стіною, відчиняла двері, заходила в глухий кут, розверталась і знову продовжувала вивчати приміщення, подумки вимальовуючи його планування в голові. У вхідні двері почали бити. Кожен стукіт ніби проходив крізь мене, змушуючи здригатися знову і знову. Мені залишалося лише молитися, щоб металевий засув витримав удари.
Через якийсь час все затихло, але не встигла я зрадіти, як почула дзвін шибки неподалік від себе. Уламки вікна розлетілися по кімнаті, що нагадувала місце для розфасовки з безліччю стелажів та столів. Саме вони врятували мене від гострих уламків вікон.
Темна постать з крилами без пір'я переступила через уламки і почала оглядати кімнату. Я, намагаючись не шуміти, залізла під стіл. Притиснула до рота тремтячі долоні, аби не видати ні звуку, і спробувала заспокоїтися, але марно. Серце готове було вистрибнути з грудей, а його биття не міг почути лише глухий. Схлипи самі по собі так і рвалися назовні, але я не збиралася програвати, тому вперто стримувала їх, хоч пару сльозинок все ж зірвалися з очей.
Повільні кроки демона здавались майже невагомими. Якби не темна енергетика, то мені взагалі не вдалося б визначити його місцезнаходження. Він наближався, і мені залишалося лише гадати: чи відчував демон мене чи йшов навмання? Його кроки були в небезпечній близькості до мене. Я затамувала подих.
Він завмер.
Секунда.
Друга.
Нічого не відбувалось.
Очікування — найнестерпніша мука. Воно розтягує момент, перетворюючи його на нескінченний ланцюжок, вимотує терпіння, загострює емоції і зводить з розуму. За одну болісну мить людина може переусвідомити все своє життя і постаріти на кілька років уперед.
— Ти ж розумієш, що людську душу видно навіть у темряві, — єхидно вимовив демон, а потім одним рухом наблизився до мене і витяг з-під столу.
Його рука схопила мене за волосся. Пазурі вп'ялися в голову, викликаючи пекельний напад болю, ніби скальпелем здирали шкіру. Здавалося, що ще трохи і їх вирвуть із корінням. Мене підняли на ноги, потім струснули, як якусь ганчірку. Із вулиці долинули якісь крики та прокльони. Демон відволікся на них, прислухався, а потім з його вуст злетіла добірна лайка.
Я намагалася знайти спосіб вирватися, але на думку нічого розумного не спадало. У вхідні двері знову почали стукати, тільки вже більше напористіше. Її ніби вибивали та дряпали. Демон знову вилаявся і потягнув мене до розбитого вікна. Я кричала, смикалася, незважаючи на пекучий біль, але на мій опір не звертали уваги.
Пролунав гуркіт, ніби вибили двері, потім почувся дикий рик.
Мій викрадач обернувся на звук разом зі мною. До кімнати увірвався величезний пес із яскравими червоними очима, які тільки й виднілися у темряві.
____________
Любі читачі, діліться своїми враженнями в коментарях ✨
Мені важлива ваша думка стосовно книги❤️
Щиро Ваша Дар’я Дзвін.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Ангельський вибір, Дар’я Дзвін», після закриття браузера.