Читати книгу - "Стів Джобс"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
За кілька місяців до того Apple отримав право на експорт комп’ютерів до Китаю, і Джобса запросили підписати угоду в Great Hall of The People під час святкування Дня пам’яті у 1985 році. Він сказав Скаллі, який захотів поїхати один, що той може їхати сам. Джобс же вирішив використати відсутність Скаллі на свою користь і влаштувати переворот. Тиждень до Дня пам’яті він ходив із багатьма працівниками на прогулянки і ділився своїми планами.
- Я збираюся влаштувати переворот, поки Джон буде в Китаї, -розповів він Майку Мюррею.
Сім днів у травні
Четвер, 23 травня
На звичних четвергових зібраннях зі своїми заступниками підрозділу Macintosh Джобс розповів людям із внутрішнього кола про свій план витіснити Скаллі. Він також довірився директору з кадрів Джей Еліот, та вона прямо сказала йому, що така непокора не спрацює. Еліот говорила з деякими членами правління і переконувала їх підтримати Джобса, але виявилося, що більшість у правлінні була за Скаллі. За нього була і більшість старших працівників Apple. Та Джобс йшов напролом. Він розповів про свої плани навіть Ґассе, коли вони гуляли парковкою, незважаючи на те, що Ґассе приїхав з Парижа, щоби зайняти його місце.
— Я зробив помилку, коли сказав Ґассе, — визнав Джобс роками по тому.
Того вечора головний Apple Ел Айзенстат влаштував не
великі посиденььси з барбек’ю у себе вдома для Скаллі, Ґассе та їхніх дружин. Коли Ґассе сказав Айзенстату, що Джобс готував переворот, той порекомендував Ґассе розповісти Скаллі.
- Стів намагався влаштувати інтригу і зробити переворот, щоби позбутися Джона, - пригадував Ґассе. - У будинку Айзенстата я злегка націлив указівного пальця у груди Джона і сказав: «Якщо завтра ти поїдеш у Китай, тебе можуть прибрати. Стів задумує переворот, щоби позбавитися тебе».
П’ятниця, 24 травня
Скаллі скасував свою подорож і вирішив виступити проти Джобса під час зборів у п’ятницю вранці. Джобс прийшов пізно і побачив, що його крісло біля Скаллі зайняте. Скаллі ж сидів у центрі стола. Джобс сів на протилежному дальньому кінці. Він убрався у добре пошитий костюм і виглядав сповненим енергії. Скаллі був блідим. Він сказав, що відмовився від порядку денного, щоби поговорити про те, про що думав кожен.
- До мене дійшли чутки, що ви хочете викинути мене з компанії, - промовив він, прямо дивлячись на Джобса. — Я хотів би запитати, чи це правда.
Джобс такого не очікував. Але він ніколи не соромився брутальної чесності. Його зіниці розширилися, і він утупився у Скаллі своїм відомим поглядом.
— я думаю, що ти не підходиш Apple, і я не вважаю, що ти хороша людина для управління компанією, — він відповів холодно і сухо. -Ти і справді мусиш покинути цю команду. Ти нічого не знаєш про комп’ютери і ніколи не знав.
Далі він звинуватив Скаллі у тому, що той не розуміє процес розробки продукції.
- Я хотів, щоби ти тут працював, бо волів, щоби ти допоміг мені рости, але ти неефективно мені допомагав, - додав він егоїстично.
Решта у кімнаті сиділи, мов заморожені, а Скаллі врешті-решт розлютився. Дитяча заїкуватість, яка не з’являлася вже протягом двадцяти років, здавалося, поверталася.
- Я не довіряю тобі і не буду терпіти цю недовіру, - затинався він.
Коли Джобс заявив, що він краще за Скаллі зможе управляти
компанією, Скаллі ризикнув. Він вирішив опитати тих, хто був у кімнаті, з цього питання.
- Він провернув цей мудрий маневр, - пригадував Джобс, все ще беручи на кпин цю ситуацію, хоча з того часу пройшло вже 35 років.
- То були збори виконавчого комітету, і він запитав: «МЬк мною і Стівом за кого ви голосуєте?». Він так усе обставив, що виглядало, наче, голосуючи за мене, потрібно бути ідіотом.
Раптом закляклі глядачі заметушилися. Делу Йакему довелося говорити першому. Він сказав, що любить Джобса і хоче, щоби той грав якусь роль у компанії, але він таки наважився підсумувати, хоч Джобс і витріщався на нього, що він «поважає» Скаллі і підтримає його кандидатуру на управляючого компанією. Айзенстат дивився Джобсу прямо в лице і говорив приблизно те ж саме: йому подобався Джобс, але підтримував він Скаллі. Реґіс Мак-Кена, котрий був присутній на зборах виконавчого комітету як незалежний консультант, був прямішим. Він глянув на Джобса і сказав, що той неготовий керувати компанією, — те, що він уже говорив йому раніше. Інші також узяли бік Скаллі. Для Білла Кемпбела вибір був нелегким. Йому подобався Джобс, і він не любив Скаллі. Його голос тремтів, коли він сказав Джобсу, що буде підтримувати Скаллі, і закликав їх обох щось придумати і знайти для Джобса якусь роль у компанії.
- Ви не можете дозволити Стіву залишити компанію, — сказав він Скаллі.
Джобс виглядав розбитим.
- Ну що ж, я бачу, як все складається, - сказав він і вискочив з кімнати. Ніхто не пішов за ним.
Він повернувся до свого офісу, зібрав свою команду Macintosh і почав плакати. Сказав, що йому доведеться покинути Apple. Коли він намірився вийти з кімнати, його зупинила Дебі Коулмен. Вона та інші колеги порадили йому заспокоїтися і не робити різких рухів. На цих вихідних йому потрібно згрупуватися. Може, ще було можливо врятувати компанію від розвалу.
Скаллі був спустошеним після своєї перемоги. Як поранений воїн, він відступив до офісу Айзенстата і попросив у корпоративного адвоката, щоби той його підвіз. Коли вони сіли у «Порше» Айзенстата, Скаллі почав плакатися: «Я не знаю, чи витримаю це». Коли Айзенстат запитав, що він має на увазі, Скаллі відповів; «Думаю, я подам у відставку».
— Ти не можеш, — почав протестувати Айзенстат. — Тоді Apple розвалиться.
— Я подам у відставку, - повторив Скаллі. - Не
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Стів Джобс», після закриття браузера.