Читати книгу - "Коли закінчиться ненависть , Лада Короп"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
– Куди ти мене тягнеш? – обурюється Марта. Вона знову починає пручатися, хоча декілька хвилин назад могла розпрощатися з життям якби я не втрутився.
– Ти поїдеш зі мною, дорогенька. Й тільки спробуй втекти. Цього разу тобі це точно не вдасться, – кажу сердито. Марта схоже думає, що я блефую, тому що намагається звільнитися від мене.
– Ти тепер що силою мене тримати будеш? Як дикун? – Марта смикає рукою й схоже знову прагне мене вдарити.
Ми зупиняємося біля мого авто. Я відкриваю двері й міцно обійнявши Марту силою заштовхую в салон машини. Вона починає битися мене ногами, але цього разу я напоготові. Тому легко уникаю її ударів.
– Якщо не заспокоїшся я закрию двері й відіб'ю тобі ноги. Ти цього хочеш? – моє обличчя насуплене. І настрою взагалі немає.
Тож Марта розуміє, що я не в гуморі й все-таки поступається мені. Ми сідаємо в авто і я вмикаю двигун. Одразу ж рушаємо.
– Ну і куди ти мене повезеш? В темний підвал? – знущається Марта.
– Ні, це вже занадто навіть для такої бездушної скотини як я, – перекривляю раніше сказані нею слова.
– Тоді я тебе зовсім не розумію. Навіщо тобі все це? Ти зненацька починаєш бігати за мною. Слідкуєш. Благаєш пробачити тобі. Навіщо цей фарс Оресте?
– Марто саме тепер я щирий з тобою. Це не фарс. Мені дійсно шкода. Бо те що я наробив завжди буде викликати в мені сором.
– Оресте, зовсім недавно ти мені говорив геть інше. Принижував і говорив бридкі слова. Що змінилося?
– Все. Я змінився.
– Мені в це слабо віриться. Ще декілька тижнів назад ти мені казав, що я тобі байдужа. Що ти кохаєш іншу жінку. А зараз ти хочеш повернути мене? Це ж садомазохізм якийсь, – огризається Марта.
– Думай, що хочеш. Та я зрозумів свої помилки. Я вже втратив нашу майбутню дитину і тепер не хочу втратити тебе, знову, – спокійно вимовляю.
– Ти мене втратив назавжди. Оресте. Прокинься, – Марта водить переді мною вказівним пальцем.
– Дозволь я тобі доведу, що це не так, – відповідаю й хитро всміхаюся.
– Це буде марно. Я більше тобі не вірю. А довіра головне у міцних стосунках.
– Довіру можна відновити, якщо захочеш. Саме це я й збираюся зробити.
– То куди ми їдемо? – гарчить Марта.
– Скоро побачиш. Це можливо не Париж, як ти мріяла, але тобі сподобається. Запевняю.
– Звідки ти знаєш про Париж? Чекай ти? Куди ми їдемо? – Марта підстрибує на місці й починає смикати за дверні ручки.
– Ей, обережніше. Зараз зламаєш мені двері, – попереджаю сердитим тоном. – Йди до біса. Випусти мене, – кричить дівчина.
– Посеред ночі. На безлюдній трасі? Ти впевнена? – Краще так, аніж з тобою, – бурчить Марта.
– О, мені подобається коли ти злишся. Це виглядає доволі сексуально, – промовляю й дивлюся на губи Марти.
Вона мовчить й відвертає голову. Починає дивитися у вікно. Далі ми їдемо у повній тиші.
Коли ми дістаємося місця призначення Марта вже солодко спить. Не хочеться її будити. Тому тихо відкриваю двері авто й обережно беру її на руки. Потім заношу в котедж. Тут дійсно гарно, а найголовніше просторо. Два поверхи. Багато кімнат. Все з натурального дерева. Арсен не збрехав. Все зроблено як для себе. Знаходжу спальню. Не вмикаючи світла кладу Марту на велике м'яке ліжко. Знімаю обережно з неї взуття та верхній одяг. Щоб не розбудити. Хай поспить. Це піде їй на користь. Також знімаю взуття та верхній одяг і лягаю біля Марти. Сьогодні потрібно відпочити. А завтра ми все обговоримо.
••••••••
ДРУЗІ ОСЬ ТАКИЙ ВИЙШОВ РОЗДІЛ. НЕ ЗНАЮ ЯК ВИ ПОСТАВИТЕСЬ ДО ВЧИНКУ ОРЕСТА. ТОМУ ЧЕКАЮ ВАШОЇ ДУМКИ. БУДУ ВДЯЧНА. І НЕ ЗАБУВАЙТЕ ПРО ПІДПИСКУ НА АВТОРА. ДУЖЕ КОРИСНА ФУНКЦІЯ.
ЩЕ ХОЧУ ДОДАТИ, ЩО НОВІ ЧАСТИНИ РОЗДІЛУ ТЕПЕР БУДУТЬ ВИКЛАДАТИСЯ ЧАСТІШЕ. ПО ДВА РАЗИ НА ДЕНЬ. ТОМУ СЛІДКУЙТЕ ЗА ОНОВЛЕННЯМИ.
•••••••••
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Коли закінчиться ненависть , Лада Короп», після закриття браузера.