Читати книгу - "Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Містер Олівандер оглядав Гарріну паличку значно довше за інші. Та врешті-решт він примусив її вихлюпнути з себе цілісінький фонтан вина і віддав назад Гаррі, підтвердивши, що вона й далі в бездоганному стані.
- Дякую всім, - підвівся з-за суддівського столу Дамблдор. - Можете повертатися на уроки... хоч, мабуть, вам краще відразу йти на обід, бо уроки ось-ось закінчаться...
Зрадівши, що нарешті хоч щось пішло на краще, Гаррі збирався вже виходити, коли раптом чоловік з чорним фотоапаратом зіскочив з місця й прокашлявся.
- Фото, Дамблдоре, фото! - збуджено вигукнув Беґмен. - Усі судді й чемпіони. Що скажеш, Ріто?
- Е-е... так, почнемо з цього, - погодилася Ріта Скітер, знову втупившись у Гаррі. - А тоді, мабуть, зробимо кілька індивідуальних знімків.
Фотографування тривало досить довго. Де б не ставала мадам Максім, вона обов'язково затуляла всіх інших, та ще й сама ніяк не вміщалася в кадрі. Зрештою їй довелося сісти, а всі інші розташувалися довкола неї. Каркароф усе підкручував пальцями цапину борідку. Крум, якому, на Гарріну думку, до фотографування було не звикати, чомусь ховався за спинами інших. Фотограф хотів, щоб на першому плані була Флер, але Ріта Скітер підбігла й витягла наперед Гаррі. Далі вона наполягла, щоб кожного чемпіона зняли окремо. Аж тоді, нарешті, всіх відпустили.
Гаррі пішов на обід. Герміони там не було - він вирішив, що вона ще й досі в лікарні приводить до ладу зуби. Він самотньо пообідав і повернувся до ґрифіндорської вежі, уявляючи, скільки йому ще треба зробити додаткової домашньої роботи з замовляння-викликання. Та в спальні він наштовхнувся на Рона.
- Маєш сову, - буркнув йому Рон. Він показав на Гарріну подушку. Там на нього вже чекала шкільна сипуха.
- О... добре, - сказав Гаррі.
- І ще ввечері мусимо відбути кару в Снейповому підвалі, - додав Рон.
Після цього він одразу вийшов з кімнати, не дивлячись на Гаррі. На якусь мить Гаррі захотілося вибігти за ним - щоб поговорити, чи щоб відлупцювати, він точно не знав, - але бажання прочитати Сіріусового листа виявилося сильнішим. Гаррі підійшов до сови-сипухи, зняв з її лапи листа й розгорнув.
Гаррі!
Не можу все написати в листі, це дуже ризиковано, якщо сову перехоплять. Нам треба поговорити віч-на-віч. Чи не зміг би ти залишитися на самоті біля каміна у ґрифіндорській вежі о першій годині ночі 22 листопада?
Я добре знаю, що ти зможеш за себе постояти, а доки поряд з тобою Дамблдор та Муді, навряд, чи хтось зуміє заподіяти тобі шкоду. Проте хтось дуже цього хоче. Вписати тебе в учасники турніру - то був дуже ризикований крок, особливо під самим носом у Дамблдора.
Будь пильний, Гаррі. Пиши й далі про всі незвичні події. Якомога скоріше дай мені знати про 22 листопада.
Сіріус.
- РОЗДІЛ ДЕВ'ЯТНАДЦЯТИЙ -
Угорська рогохвістка
Наступні два тижні очікувана розмова з Сіріусом була для Гаррі єдиним промінчиком світла на дедалі темнішому обрії. Шок від того, що його обрано шкільним чемпіоном, трохи минув, і тепер його заполонив страх перед майбутнім. Наближався термін першого завдання. Йому ввижалося, що це завдання причаїлося попереду, наче жахлива потвора, від якої ніде не сховаєшся. Він ще ніколи так не переживав. Це було значно гірше за хвилювання перед квідичним матчем, навіть перед тією останньою грою проти Слизерину, коли вирішувалася доля кубка. Гаррі не міг думати ні про що інше, так, ніби все життя тільки й робив, що готувався до першого завдання, на якому його життя й закінчиться...
Він не задумувався, як саме Сіріус зможе поліпшити йому настрій перед виконанням не лише невідомих, але й складних та небезпечних чарів на очах у сотень глядачів, але точно знав одне: самий лише вигляд доброзичливого обличчя дуже йому допоміг би. Гаррі написав у відповідь Сіріусові, що він буде біля каміна у вітальні в запропонований Сіріусом час, а тоді разом з Герміоною довго обговорював, як зробити так, щоб того вечора ніхто там не засидівся. У крайньому випадку вони збиралися жбурнути туди торбинку з какобомбами, та сподівалися, що цього робити не доведеться - адже Філч позривав би їм за це голови.
Тим часом життя в замку стало для Гаррі просто нестерпним, бо Ріта Скітер опублікувала свою статтю про Тричаклунський турнір. Стаття виявилася не так репортажем про турнір, як надміру барвистим описом Гарріного життя. На всю першу сторінку красувалася величезна фотографія Гаррі. Стаття, що продовжувалася на другій, шостій і сьомій сторінках, була цілком присвячена Гаррі, переплутані імена чемпіонів Бобатону та Дурмстренґу згадувалися аж в останньому рядочку, а про Седрика взагалі забули написати.
Стаття з'явилася десять днів тому, але Гаррі й досі відчував пекучий сором щоразу, як про неї згадував. Ріта Скітер уклала йому в вуста такі жахливі слова, яких він не промовляв узагалі ніколи в житті, не те що в тій комірчині для мітел.
«Думаю, я отримав свою силу від батьків. Я знаю, що вони б дуже мною пишалися, якби могли мене побачити... так, інколи ночами я й досі за ними плачу і не соромлюся в цьому зізнатися... я вірю, що під час турніру анітрохи не постраждаю, бо вони незримо стежитимуть за мною...»
Але Ріта Скітер не тільки перетворила його бурмотіння «е-е...» на довжелезні надумані речення. Вона ще й узяла про нього інтерв'ю в інших.
Гаррі нарешті знайшов у Гоґвортсі любов. Його близький друг Колін Кріві каже, що найчастіше Гаррі з'являється в компанії неймовірної красуні Герміони Ґрейнджер, дівчини маґлівського роду, що, як і Гаррі, є однією з найкращих учениць школи.
Після появи статті Гаррі, проходячи повз учнів - особливо слизеринців, - постійно мусив вислуховувати цитати та глузливі коментарі.
- О, візьми хусточку, Поттере, бо ще почнеш нюняти під час трансфігурації...
- Поттере, коли це ти став одним з найкращих учнів школи? Чи то якась інша школа, яку заснували ви з Лонґботомом?
- Гей, Гаррі!
- Так, справді! - раптом обернувся Гаррі в коридорі й закричав, бо йому вже урвався терпець. - Я
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)», після закриття браузера.