Читати книгу - "Купа"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книжку українською мовою "Купа" автора Перець Давидович Маркіш. Жанр книги: Поезія. Наш веб сайт read-books.club дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Додати в закладку:
Додати
Перейти на сторінку:
Гей, музи́ко, виплач відчай свій, гей, вавилонський арфісте! Гей, ходаче осліплий на стежині до Віфлеєма. Хай цимбали в руках різника з Вавилона, хай лемент, Вип’є хай все посутнє скрипки мова казкова, Заклинаючи Сповіддю Серце бузкове! Вавилон розцяцькований, він, лихвар, прагне сплати, Тата замість ягняти, Молока із грудей, що розтято, Де маля, заніміле у камінь, В місті, вславленім кістяками!.. Гей, ходаче осліплий, вавилонський музи́ко, Для престолу Всевишнього ти — пісне козенятко, Кров’ю землю ненатлу втамуй, В купі гною зіщулься зерня́тком, — Нагодуєш саму Матір Божу, Застиглу з квітучим малим боженятком… Гей, арфіст вавилонський, Те й благають цимбали, Де й скрипковому серцю, Віфлеємському птаху, не зносить голови, Продірявлену вись од ганьби Оголивши, одмити в кровí — Таїну благодаті і любові яви́!.. * Поволі! Вітре, стережись у мандрах ґудзуватим полем! Як йти по купі черепів, по снігу, змішаному з кров’ю? Оце бенкет тисячоліть, ця шкіра мамонта обсмолена Доплюне кров’ю — й ти свої крилá важенні, вітре, згорнеш!.. Чигають нáвколо криниць з підзем’я животи порубані, І випинають кістяки, як рогів і копит луна. В криницях двох тисячоліть блукання завірюх розгублене, І досі їх тужливий схлип не досягає дна… Поволі! Купа в небо пре, роти дрилями хмари смокчуть, І гній з роздряпаних кісток світ порохом переміря, Червона юшка божевіль плачем перекипа в моря… На шибениці батька ти не дуже, вітре, перекочуй, Він смертю в купи відкупивсь, де мама просто спить моя. Поволі! Вітре, стишуй крок, за кроком крок повз мої очі!.. * Поспішає повз купу древня, згорблена ґава, Розпашіла, патлата, із дзьобом трухлявим… — Ти куди це летиш в надвечір’ї осінньому? — Щоб була не сама, хай злетяться сини мої… Щоб не скиглили, з голоду пухнучи в гніздах. — Ну, лети, хай щастить, поки ще не запізно… І злетілась до купи гайвороняча зграя, Недосвідчених ґава стара намовляє:
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Купа», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Купа» жанру - Поезія:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Купа"