Читати книгу - "Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
- Кажете, це мені ввижається? - прохрипів Муді. - Мариться? Покласти в Келих прізвище цього хлопця могли тільки кваліфіковані чаклун чи відьма...
- А які ць'ому є д'окази? - скинула вгору величезні руки мадам Максім.
- А те, що було обдурено дуже потужний магічний предмет! - сказав Муді. - Потрібні були надзвичайно сильні чари забуття, щоб примусити Келих забути, що в турнірі беруть участь лише три школи... Я припускаю, що Поттерове прізвище вкинули під маркою якоїсь четвертої школи, для певності, що він опиниться в цій категорії один-єдиний...
- Здається, Муді, що ти багато про це думав, - холодно зауважив Каркароф, - і ця теорія дуже дотепна... хоч я колись чув, як тобі примарилося, що серед подарунків на твій день народження є підступно замасковане яйце василіска, і ти розтрощив його на друзки, перш ніж зрозумів, що то був настільний годинник. Тож ти нам вибач, якщо ми не дуже серйозно поставимося до твоїх слів...
- Є такі, що вміють обертати невинні ситуації собі на користь, - відрубав Муді погрозливим тоном. - Каркароф, мій обов'язок - розгадувати думки чорних чаклунів... і ти про це повинен пам'ятати...
- Аласторе! - сказав застережливо Дамблдор.
Гаррі на мить здивувався, до кого це він звертається, а тоді збагнув, що «Дикозор» - навряд чи справжнє ім'я Муді, який замовк, задоволено спостерігаючи за Каркарофим, чиє обличчя аж пашіло.
- Ми не знаємо, як виникла ця ситуація, - звернувся Дамблдор до всіх присутніх у кімнаті. - Але мені здається, що ми не маємо іншого вибору, як з нею змиритися. Для участі в турнірі було обрано і Седрика, і Гаррі. Отже, так воно й буде...
- Алє ж, Дамбельдорр...
- Дорога мадам Максім, якщо ви запропонуєте інший вихід, то я із задоволенням вислухаю.
Дамблдор чекав, але мадам Максім не говорила, а лиш обурено на нього дивилася. І вона була така не одна. Снейп лютував, Каркароф аж посинів зі злості. А от Беґмен був скоріше схвильований.
- То, може, почнемо? - усміхнено запропонував він, потираючи руки. - Треба ж проінструктувати наших чемпіонів. Барті, візьмеш на себе таку честь?
Містер Кравч ніби отямився з глибокої задуми.
- Так, - промовив він, - інструкції. Так... перше завдання...
Він вийшов до каміна. Зблизька він здався Гаррі хворим. Під очима мав темні кола, а його зморшкувата шкіра скидалася на тонесенький папір, чого не було під час Кубку світу з квідичу.
- Перше завдання має випробувати вашу відвагу, - сказав він Гаррі, Седрикові, Флер та Крумові, - тож ми не розкриємо вам його змісту. Сміливість перед лицем небезпеки - важлива риса чарівника... дуже важлива...
Перше завдання буде поставлене перед вами двадцять четвертого листопада за присутності всіх учнів та членів суддівської ради.
Чемпіонам не дозволяється просити й отримувати від учителів допомогу для виконання турнірних завдань. Беручись виконувати перше завдання, чемпіони будуть озброєні лише своїми чарівними паличками. Інформацію про друге завдання вони отримають після завершення першого. Враховуючи високі вимоги турніру та час, необхідний для виконання завдань, чемпіони звільняються від річних іспитів.
Містер Кравч подивився на Дамблдора. - Здається, Албусе, це все?
- Начебто, - відповів Дамблдор, трохи стурбовано поглядаючи на містера Кравча. - Барті, може, все ж переночуєш у Гоґвортсі?
- Ні, Дамблдоре, дякую, мушу повертатися в міністерство, - відмовився містер Кравч. - Зараз там дуже багато роботи, непрості часи... Я залишив замість себе молодого Везербі... він дуже захоплений роботою... аж занадто захоплений, чесно кажучи...
- То хоч зайдеш перед від'їздом на чарчину? - запропонував Дамблдор.
- Та чого ти, Барті! От я ж - лишаюся! - радісно вигукнув Беґмен. - Тут, у Гоґвортсі, таке діятиметься! Значно цікавіше, ніж у тебе на службі!
- Лудо, я так не думаю, - відказав Кравч з ноткою нетерпіння в голосі.
- Професоре Каркароф... мадам Максім... по чарочці? - запитав Дамблдор.
Але мадам Максім уже поспіхом виводила Флер з кімнати. Гаррі чув, як ідучи до Великої зали, вони поспіхом перемовлялися французькою. Каркароф кивнув головою Крумові, й вони теж вийшли, тільки мовчки.
- Гаррі, Седрику, вам уже пора до своїх спалень, - усміхнувся до них Дамблдор. - Не сумніваюся, що Ґрифіндор і Гафелпаф хочуть відсвяткувати з вами цю подію, і було б прикро позбавити їх такої чудової нагоди здійняти справжню бучу.
Гаррі зиркнув на Седрика, той кивнув, і вони вийшли. Велика зала була вже порожня. Свічки догоряли, від чого зазубрені посмішки гарбузів стали мерехтливі й моторошні.
- Виходить, - ледь усміхнувся Седрик, - ми знову будемо суперниками!
- Виходить, що так, - погодився Гаррі. Він не знав, що й казати. У голові в нього панувало цілковите безладдя, ніби там понишпорили грабіжники.
- А скажи... - промовив Седрик, коли вони зайшли у вестибюль, освітлений тепер лише смолоскипами. - Як ти поклав туди свою записку?
- Ніяк, - відповів Гаррі, дивлячись на нього. - Я нічого нікуди не клав. Це правда.
- Ага... добре, - пробелькотів Седрик. Гаррі бачив, що він йому не повірив. - Ну... до зустрічі.
Седрик не піднявся мармуровими сходами, а попрямував до дверей праворуч. Гаррі прислухався, як віддаляються його кроки, а тоді пішов угору.
Чи ще хтось, крім Рона з Герміоною, повірить йому, чи всі вважатимуть, що він сам зголосився виступати в турнірі? Та невже таке можна припускати, коли його суперники мають на три роки більшу магічну освіту, коли завдання, що стоять перед ним, не лише дуже небезпечні, а ще й виконувати їх треба буде на очах у сотень людей? Так, він мріяв про турнір... фантазував... але то був тільки жарт, звичайна безтурботна мрія... він ніколи по-справжньому, серйозно не планував цього робити...
Але хтось запланував це за нього... хтось захотів, щоб він узяв участь у турнірі, і той хтось зробив усе, щоб так і сталося. Навіщо? Щоб порозважатися? Чомусь Гаррі так не думав...
А може, хтось вирішив пошити його в дурні? Так воно, мабуть, і вийде...
Але щоб його вбити? Чи не була це типова Мудівська параноя? Хіба не міг хтось просто пожартувати, підкинувши Гарріне ім'я в Келих? Невже комусь насправді захотілося його смерті?
Гаррі міг відповісти на це запитання відразу. Так, комусь дуже кортіло, щоб він помер, хтось бажав його смерті ще відтоді, як йому виповнився один рочок... Лорд Волдеморт.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)», після закриття браузера.