Читати книгу - "Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Щоб утримати від спокуси неповнолітніх учнів, - додав Дамблдор, - я накреслю у вестибюлі навколо Келиха лінію вікової межі. Жоден учень, якому ще не виповнилося сімнадцяти, не зможе переступити цієї лінії.
І нарешті - я хотів би наголосити, щоб ті, хто хоче взяти участь у турнірі, не ставилися до цього легковажно. Чемпіон, обраний Келихом Вогню, повинен або повинна пройти турнір до самого кінця. Поклавши стрічку зі своїм ім'ям та прізвищем у Келих, ви пов'язуєтеся нерозривною магічною угодою. Коли вас обрано чемпіоном, ви вже не маєте права відступати. Тому, перш ніж кидати в Келих свою стрічку пергаменту, ще раз спитайте себе, чи ви всім серцем налаштовані на гру. А тепер - час уже спати. Усім на добраніч.
- Вікова межа! - вигукнув Фред Візлі, блискаючи очима, коли вони йшли до виходу у вестибюль. - Але ж його можна обдурити настійною для старіння, правда? А коли твоє ім'я потрапить у Келих, можна радіти - хіба він знає, сімнадцять тобі чи ні?
- Не думаю, що той, кому менше сімнадцяти, має якісь шанси, - засумнівалася Герміона, - ми ще так мало всього вивчили...
- За всіх не розписуйся, - урвав її Джордж. - Гаррі, ти ж спробуєш, ге?
Гаррі на мить пригадав Дамблдорове застереження, щоб учні, яким нема сімнадцяти років, не зголошувалися до участі, але потім уявив себе з чудовим Тричаклунським кубком у руках... Цікаво, чи дуже розгнівається Дамблдор, якщо хтось молодший за сімнадцять років зуміє перетнути вікову межу..
- Де він зник? - розхвилювався Рон, що не прислухався до розмови, а шукав у натовпі Крума. - Чи Дамблдор казав, де спатимуть учні з Дурмстренгу?
Та відповідь на це запитання прийшла майже миттєво. Вони саме проходили повз слизеринський стіл, де Каркароф підганяв своїх учнів.
- Назад на корабель, - казав він. - Вікторе, як самопочуття? Ти наївся? Може, послати когось на кухню по гаряче вино?
Гаррі бачив, як Крум похитав головою, знову натягуючи на себе хутро.
- Пане професоре, я випів бі віна, - сказав з надією один зі старших дурмстрензьких хлопців.
- Поляков, тобі я, здається, не пропонував, - гаркнув Каркароф без жодної нотки теплого батьківського тону. - Ти, бачу, знову заляпав їжею всю свою мантію. От нестерпний хлопчисько...
Каркароф відвернувся й повів своїх учнів до дверей, підійшовши туди майже одночасно з Гаррі, Роном та Герміоною. Гаррі зупинився, щоб пропустити їх першими.
- Дякую, - кинув Каркароф, байдуже зиркнувши на нього.
І тут Каркароф завмер на місці. Він утупився в Гаррі, ніби не вірив своїм очам. Дурмстрензькі учні теж зупинилися разом зі своїм директором. Очі Каркарофа повільно оглянули Гарріне лице й завмерли на його шрамі. Усі дурмстренґці теж зацікавлено поглядали на Гаррі. Краєм ока він бачив, як обличчя в декого з них засяяло від захвату. Хлопець, уся мантія в якого була заляпана їжею, штурхнув дівчину, що стояла біля нього, і показав, не криючись, на Гарріне чоло.
- Так-так, це Гаррі Поттер, - пролунав за їхніми спинами рипучий голос.
Професор Каркароф озирнувся. Там, важко спираючись на ковіньку, стояв Дикозор Муді. Його чаклунське око, не кліпаючи, втупилося в директора Дурмстренґу.
Гаррі бачив, як зблідло обличчя Каркарофа і як на ньому з'явилася суміш страху й люті.
- Ти! - вигукнув він, дивлячись на Муді так, ніби не вірив, що бачить його насправді.
- Я, - похмуро озвався Муді. - А тобі, Каркароф, краще йти далі, якщо не маєш що сказати Поттеру. Ти загородив двері.
І справді, за ними вже згромадилися учні, зазираючи один одному через плече, щоб зрозуміти, що там сталося.
Не кажучи й слова, професор Каркароф повів своїх вихованців далі. Муді дивився йому вслід, не відводячи магічного ока від Каркарофої спини, а на його понівеченому обличчі з'явився вираз крайнього несхвалення.
*
Наступного дня була субота, а в суботу багато учнів приходило снідати пізніше. Проте виявилося, що не лише Гаррі, Рон та Герміона прокинулися значно раніше, ніж завжди прокидалися у вихідні. Коли вони зійшли у вестибюль, то побачили там з двадцять учнів, які тинялися туди-сюди, жували грінки й оглядали Келих Вогню. Він стояв посеред зали на ослінчику, на якому зазвичай лежав Сортувальний Капелюх. Тоненька золота лінія на підлозі оточувала Келих колом, що мало в діаметрі метрів із шість.
- Чи вже хтось поклав туди свої прізвища? - напружено поцікавився Рон в однієї третьокласниці.
- Усі дурмстренґці, - відповіла вона. - А з Гоґвортсу я ще нікого не бачила.
- Не сумніваюся, що дехто поклав ще вчора, коли ми всі пішли спати, - припустив Гаррі. - Скажімо, я так би й зробив... не захотів би, щоб на мене всі ззиралися. Бо що, якби Келих узяв та й виплюнув мене назад?
Хтось зареготав у Гаррі за спиною. Він озирнувся й побачив Фреда, Джорджа та Лі Джордана, що збігали по сходах. Усі троє мали страшенно схвильований вигляд.
- Готово! - переможно прошепотів Фред Ронові, Гаррі й Герміоні. - Щойно її випили.
- Кого її? - не зрозумів Рон.
- Настійку для старіння, йолопе, - пояснив Фред.
- Кожен по краплині, - радісно потирав руки Джордж. - Нам вистачить подорослішати на один-два місяці.
- Ми вирішили, що як хтось із нас виграє, то розділимо тисячу ґалеонів порівну, - всміхнувся Лі від вуха до вуха.
- Я не впевнена, що вам це вдасться, - застерегла їх Герміона. - Дамблдор, мабуть, таке передбачив.
Фред, Джордж та Лі не звернули уваги на її застереження.
- Готові? - перепитав Фред, тремтячи від збудження. - Ну, тоді... я піду першим...
Гаррі з цікавістю дивився, як Фред витяг з кишені стрічку пергаменту з написом «Фред Візлі - Гоґвортс». Фред підійшов до лінії й зупинився, похитуючись на кінчиках пальців, ніби стрибун у воду, що готується пірнути з десятиметрової вишки. Усі, хто був у вестибюлі, вп'ялися в нього очима, а він глибоко вдихнув і перетнув лінію.
На частку секунди Гаррі здалося, що все пройшло добре - Джордж явно теж так подумав, бо з переможним криком стрибнув услід за Фредом, - але наступної миті щось гучно зашипіло, й обидва близнюки вилетіли за межі золотого кола, ніби пожбурені невидимим штовхачем ядра. Вони пролетіли метрів зо три й боляче гепнулися об холодну кам'яну
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)», після закриття браузера.