Читати книгу - "Конституція України. Науково-практичний коментар"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Процедура отримання від Уряду відомостей комітетами Верховної Ради України передбачає триденний строк, у межах якого Кабінет Міністрів повинен надати відповіді на поставлені запитання. Узагальнений варіант інформації Кабінету Міністрів України разом з відповідями на запитання направляється до апарату Верховної Ради України, після чого в терміновому порядку надається народним депутатам України. До обов’язків Уряду належить відправка одного примірнику такої інформації до Рахункової палати для підготовки висновків. Тільки після виконання вказаних дій Кабінетом Міністрів України парламентські комітети можуть розглядати на своїх засіданнях питання про відповідальність Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 231 Регламенту Верховної Ради України питання про відповідальність Кабінету Міністрів України розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України не пізніше ніж через 10 днів після внесення пропозицій. Прийняття резолюції недовіри Кабінету Міністрів України відбувається як завершальний акт розгляду питання Верховною Радою України про відповідальність Уряду.
Розгляд питання починається з доповіді народного депутата, уповноваженого з числа народних депутатів, які ініціювали подібне питання. Після вмотивованої доповіді доповідач зобов’язаний відповідати на усні запитання представників депутатських фракцій та інших народних депутатів. Після закінчення відповідей на запитання Прем’єр-міністру України, а в разі його відсутності з поважних причин — Першому віце-прем’єр-міністру України надається право виступу. Проте процедура цим виступом не завершується.
На пропозицію депутатської фракції, комітету Верховна Рада України може прийняти рішення про заслуховування інформації членів Кабінету Міністрів України. Для надання народним депутатам інформації члену Кабінету Міністрів України надається теж право виступу. Після інформації член Кабінету Міністрів відповідає на запитання представників депутатських фракцій.
Передбачено також після доповіді та відповідей на запитання надання слова для виступу представникам комітетів та депутатських фракцій. Таким чином, проводиться з’ясування всіх аспектів питання про відповідальність Уряду.
Голосування щодо прийняття резолюції недовіри Кабінету Міністрів України вважається позитивним, якщо за резолюцію проголосувала більшість народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради України.
Конституцією передбачається, що це питання не може розглядатися Верховною Радою більше одного разу протягом однієї чергової сесії Верховної Ради України, а також протягом року після схвалення Програми діяльності Кабінету Міністрів України. Це повноваження парламенту розглядається органами конституційної юрисдикції як самостійний і окремий вид політичної відповідальності Уряду перед парламентом поряд з встановленим правом Президента України приймати рішення про припинення повноважень Прем’єр-міністра України, що тягне його відставку та всього складу Кабінету Міністрів України. Регламент Верховної Ради України встановлює (п. 6 ст. 3), що засідання з питання про відповідальність Кабінету Міністрів України в повному обсязі транслюється в прямому ефірі.
Стаття 88.
Верховна Рада України обирає зі свого складу Голову Верховної Ради України, Першого заступника і заступника Голови Верховної Ради України та відкликає їх.
Голова Верховної Ради України:
1) веде засідання Верховної Ради України;
2) організовує підготовку питань до розгляду на засіданнях Верховної Ради України;
3) підписує акти, прийняті Верховною Радою України;
4) представляє Верховну Раду України у зносинах з іншими органами державної влади України та органами влади інших держав;
5) організовує роботу апарату Верховної Ради України.
Голова Верховної Ради України здійснює повноваження, передбачені цією Конституцією, у порядку, встановленому законом про регламент Верховної Ради України.
Щоб забезпечити безперебійність своєї діяльності, парламенти більшості держав світу заснували керівні органи, створили власні адміністративні служби і відстояли право на незалежну організацію. У1376 р. (в архівах англійського парламенту ця подія датується 1377 р.) члени англійської Палати громад визнали необхідність призначити зі свого складу парламентарія, який би виступав від їх імені. Так з’явилась посада спікера (від англ, speaker — буквально оратор). З часом обов’язки цієї посадової особи поступово еволюціонували, зазнавши багато змін. У даний час керівники палат (однопалатного парламенту) належать до вищих посадових осіб держави і посідають нерідко друге-третє місце в ієрархії після глави держави. Голова парламенту стежить за дотриманням регламенту парламенту, підтримує порядок під час його роботи. Нерідко на нього покладаються й інші завдання, наприклад, керівництво роботою апарату парламенту, тлумачення деяких процедурних правил, якщо вони чітко не прописані в регламенті.
Палати парламентів зазвичай очолюються головами. У державах, що сприйняли вестмінстерську модель парламентаризму, — Австралії, Канаді, Новій Зеландії, Ірландії, Індії та ін., а також у СІЛА, голова нижньої палати іменується спікером. Уся компетенція щодо керівництва палатою зосереджується в руках цієї посадової особи. Якщо парламент однопалатний, то керівник палати іменується головою парламенту. У більшості держав для керівництва палатами (однопалатним парламентом) утворюється колегія осіб (різна за чисельністю), яка допомагає голові палати (парламенту) у виконанні вищевказаних функцій.
Частина 1 коментованої статті Конституції України визначає посадовців, які належать до керівного складу Верховної Ради України, — Голова Верховної Ради України, Перший заступник і заступник Голови Верховної Ради України. Чітке конституційне закріплення переліку цих посадових осіб є юридичною гарантією від необґрунтованого розширення складу керівництва Верховною Радою України. Не менш важливе значення має закріплений тут принцип виборності керівництва парламенту. У Конституції визначено коло осіб, які можуть претендувати на ці посади, — вони повинні бути народними депутатами України.
Згідно зі статтями 74 і 75 Регламенту Верховної Ради України процедура обрання керівництва парламенту складається з кількох етапів. На першому етапі відбувається висування кандидатур на цю посаду. Пропозиції щодо кандидатур вносяться на пленарному засіданні Верховної Ради депутатськими фракціями, народними депутатами. Можливе і самовисування. Після завершення цього етапу Верховна Рада приймає рішення про перехід до обговорення цих кандидатур і може робити перерву в пленарному засіданні на визначений нею строк для попереднього обговорення запропонованих кандидатур у депутатських фракціях. До початку обговорення висунутих кандидатур у депутатських фракціях апарат Верховної
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Конституція України. Науково-практичний коментар», після закриття браузера.