Читати книгу - "Стів Джобс"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Нічого з цього не мало би ніякого значення, якби часопис Wall Street Journal не надрукував у 2006 році низку розгромних статей про фондові опціони, підписані заднім числом. Про Apple там не згадувалося, але рада директорів компанії створила комітет із трьох членів — Ела Ґора, Еріка ПІмідта з Google і Джері Йорка, колишнього працівника ІВМі Chrysler, — щоби вони розслідували такі випадки в Apple.
— Ми з самого початку вирішили: якщо Стів був неправий, то хай уже буде, як карта ляже, — пригадував Ґор.
Комітет виявив деякі неточності з грантами Джобса і декількох інших керівників, і передали результати своїх спостережень у SEC. Джобс знав про підпис документів заднім числом - було написано в доповіді, — але він не отримав від цього ніякого фінансового зиску. (Комітет ради директорів у Disney також знайшов схожі випадки підписання документів заднім числом у Ріхаг, які відбулися в той час, коли Джобс керував компанією.)
Закони, якими врегульовувалася така практика підписання заднім числом, були неясними, особливо враховуючи те, що жодна людина в Apple не отримала фінансової вигоди від грантів із сумнівними датами. же протягом восьми місяців проводила власне розслідування і в квітні 2007 року оголосила, що не подаватиме позовів проти компанії Apple «частково через те, що вона сприяла швидкому й достеменному дослідженню Комісії, а також швидко подала власну заяву». Хоча же виявила, що Джобс знав про підписання документів заднім числом, вона звільнила його від відповідальності за цю провину, осісідьки він «не знав про можливі бухгалтерські наслідки».
Однак SEC таки написала скаргу на колишнього фінансового директора Apple Фреда Андерсона, який був членом ради директорів, і генерального юрисконсульта Пенсі ґайнен. Андерсон, капітан повітряних сил у відставці, чоловік із квадратною щелепою, глибоко чесний, мудрий і врівноважений, - він був відомий своєю здатністю контролювати істерики Джобса. SEC притягла його до судової відповідальності лише за «недбале поводження» з документами по одному пакету акцій (не тому, який отримав Джобс). SEC дозволила йому продовжувати служити в корпоративних радах. І все ж він звільнився із ради директорів Apple.
Андерсон уважав, що з нього зробили цапа-відбувайла. Коли SEC подала позов проти нього, його адвокат виступив із заявою, яка перекладала якусь частину вини на Джобса. Там ішлося про те, що Андерсон «застерігав містера Джобса, що грант колективу директорів має бути оцінений у день, коли наявна рада вирішить це питання, або ж записаний на рах>^ок поточних прибутків», на що Джобс відповів, «що рада дала свою попередню згоду».
Гайнен, яка спершу заперечувала звинувачення, висунуті проти неї, зрештою змушена була заплатити 2,2 мільйона штрафу, не визнаючи й не заперечуючи будь-якого проступку. Сама компанія задовольнила позов акціонерів тим, що погодилася виплатити
14 мільйонів доларів за завдану шкоду.
«Рідко трапляється таке, що стільки проблем, яких легко можна було би уникнути, виникають лише тому, що одна людина одержима власною репутацією, - написав Джо Носера у New York Times. -I знову ж ми говоримо про Стіва Джобса».
Нехтуючи правилами, він створив клімат, у якому комусь такому, як Гайнен, було важко борсатися і щось доводити. Інколи для цього потрібно було чимало винахідливості. Але люди, котрі оточували Стіва, могли заплатити за це високу ціну. Зокрема, в питаннях компенсації, - те, що хороші люди не могли не послухатися його примх, змушувало їх припускатися великих помилок.
Щось схоже відбувалося і з вибриками Джобса на стоянці. Він відмовлявся від таких табличок, як то «Місце для автомобіля виконавчого директора», але вважав, що має право ставити машину на місцях для неповносправних. Він хотів, щоби його вважали (інші та він сам) людиною, яка готова працювати за 1 долар у рік, але також волів, щоби його наділяли велетенськими грантами акцій. У ньому боролися суперечності бунтівника та представника субкуль-тури, який перетворився на підприємця; людини, яка хотіла вірити, що він увімкнув і налаштувався, не продавши і не заплативши.
Рак
РАУНД ПЕРШИЙ
Memento тогі4
Уже пізніше Джобс припускав, що причина його раку криється у важкому році - починаючи з 1997-го він керував обома компаніями — і Apple і Ріхаг. Йому постійно доводилося мотатися туди-назад, у нього з’явилися камені в нирках, розвинулися інші болячки. Щовечора він приїжджав додому настільки виснаженим, що ледве міг говорити. «Мабуть, тоді рак і почався, бо моя імунна система була занадто ослаблена», — сказав Стів.
Доказів, що рак виникає через слабкість імунітету, немає. Однак саме проблеми з нирками дозволили виявити пухлину. У жовтні 2003-го Джобс випадково зустрів уролога, яка лікувала його раніше. Вона попросила його пройти комп’ютерну аксиальну томографію, шоб обстежити нирки й сечовід. Минуло вже п’ять років, відколи він проходив попереднє обстеження. Нове не виявило нічого підозрілого в нирках, але показало незрозумілу тінь у підшлунковій залозі. Лікар сказала Джобсу, що потрібно провести додаткове дослідження та з’ясувати, чи все гаразд із підшлунковою. Але він, як завжди, проігнорував інформацію, котру не бажав «переварювати». Однак лікарка наполягала. «Стіве, це справді важливо, — сказала вона за кілька днів. - Ти мусиш це зробити».
Її голос прозвучав достатньо переконливо, щоби Джобс погодився. Він приїхав до клініки рано-вранці. Після розшифрування томограми лікарі вийшли до нього з поганими новинами. У нього була пухлина. Один із них навіть делікатно порадив Джобсу впорядкувати всі справи, натякаючи, що, можливо, йому залишилося тільки кілька місяців. Увечері того ж дня йому зробили біопсію — ввели ендоскоп через горло аж до кишківника, щоби встромити голку в підшлункову і взяти на аналіз кілька клітин пухлини. Пауел пригадує сльози радості на очах чоловікового лікаря. Виявилося, шо то була інсулярна клітина, або ж нейроендокринна пухлина - рідкісна, зате така, шо розростається повільно, а це збільшувало шанси на успішне лікування. Стівові пощастило, що її виявили так рано завдяки опосередкованому обстеженню, тож її можна було видалити хірургічним шляхом, поки вона ще остаточно не поширилася.
Ларі Бріліант був одним із перших, кому Джобс зателефонував. Вони познайомилися в ашрамі в Індії. «Ти все ще віриш у Бога?» -запитав його Джобс. Бріліант відповів, що так. Потім вони довго обговорювали різноманітні шляхи пошуку^^ Бога, яким іх навчав індійський гуру Нім Каролі Баба. Затим Бріліант запитав Джобса, чи в нього щось трапилося. «У мене рак», — відповів Стів.
Арт Левінсон, котрий входив до ради директорів Apple, саме проводив збори у своїй компанії Genentech, коли задзвонив його телефон і
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Стів Джобс», після закриття браузера.