Читати книгу - "Коли курява спаде"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
— Бідний паничу, ти сам не знаєш, що ти вдіяв, чи не так?
— Я знайшов найгарнішу жінку в світі.
— Вони й гадки не мали, що зможуть отримати зерно цього разу, тому не брали з собою багато худоби.
Вони навіть верхових коней виділили для того, щоб перевозити зерно. Але навіть і в цьому випадку худоби в них було не більше тридцяти голів, тож вони не могли вивезти й чверті зерна з однієї комори. А таких комор у нас було аж двадцять п’ять, і кожна — повна зерна. Тусиня під'їхала до мене, відділившись від групи з навантаженою зерном худобою, і сказала, що її донька повертається й чекатиме на сватів від туси Мерці. Вона також додала:
— І буде добре, якщо свати поквапляться.
Тобто буде добре, якщо це відбудеться ще до того, як вони приженуть більше худоби за зерном.
Навантажені коні поїхали удалечінь, і моя Тхарна також вирушила з ними під небесними хмарками.
Управитель запитав мене:
— Чому ж та гарна жінка поїхала?
Він надав своєму обличчю дивного виразу, щоб я зрозумів його думку. Він вважав, що тусиня обкрутила мене навколо пальця. Я також пошкодував, що відпустив Тхарну. Чого буде варте все це зерно, хай йому грець, якщо вона не повернеться? Нічого не буде варте. Справді нічого. У мене на серці зробилося порожньо. Увечері, слухаючи шум вітру, що долинав із небесної височини, моя душа все ще лишалася порожньою. Я не зміг заснути через жінку.
Серце моє, тепер я відчув тебе. Наполовину ти заповнене болем, наполовину — думками.
28. ЗаручиниТуси Мерці прибув на кордон з інспекцією.
На південних кордонах він уже побував.
Там, на півдні, старшому брату вдалося розправитись із нашим старим противником туси Вангбо. Цей туси знову вдався до свого улюбленого заходу — вирішив потайки напасти й таким чином отримати ячмінь і кукурудзу. Однак цього разу він потрапив у влаштовану старшим братом засідку. Коли тільки йдеться про війну, мій старший брат завжди досягне успіху. Один із синів туси Вангбо загинув, а сам туси перечепився через кінські пута, упав і зламав собі руку.
— У твого старшого брата там усе гаразд, — сказав батько, — а як у тебе справи?
Щойно туси це сказав, як управитель упав перед ним на коліна.
— Мабуть, мені слід чекати поганих новин, — зауважив тоді туси.
Управитель розказав йому про те, як ми випровадили туси Лха Шопу і як, зрештою, легко дозволили жінці-туси отримати зерно. Обличчя батька спохмурніло, він кинув на мене гострий погляд і сказав управителю:
— Ти робив усе правильно, підводься.
Управитель встав із колін.
Батько знову кинув погляд на мене. З тих пір, як у нашій родині з'явився без'язикий літописець, усі почали вчитися розмовляти очима. Туси Мерці зітхнув і разом з повітрям видихнув щось, що тиснуло йому на серці. Ну що ж, поведінка другого панича цілком підтвердила те, що він хворий на голову, тож у питанні про майбутнього туси він більше не повинен ламати голову над тим, кого з двох братів обрати спадкоємцем. Управитель вийшов, а я сказав до батька:
— Цього разу матері важко буде щось сказати.
Мої слова налякали батька. Він довго мовчав, потім сказав:
— Я не знаю, як слід розуміти те, що відбувається з тобою.
— Я знаю, що не стану туси.
Батько зовсім не збирався докоряти мені через те, що я даром віддав комусь ячмінь. Він спитав:
— І що ти думаєш про доньку родини Ронггонг?
— Я кохаю її і прошу тебе якнайшвидше заручити мене з нею.
— Синку, тобі справді щастить — хоча ти не можеш стати туси Мерці, але зможеш стати туси Ронггонг. У них немає синів, тож чоловік їхньої доньки буде туси, — і, сміючись, він додав: — Звичайно, якщо ти зможеш розумно скористатись із ситуації.
Я насправді не знав, чи маю достатньо розуму для
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Коли курява спаде», після закриття браузера.