Читати книгу - "Пані Язикатої Хати, Ялинка Ясь"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
-У тому самому сто першому дні, коли ви силою обміняєтеся та запечатаєте їх одне в одного. Це боляче. Занадто сильно. Для людини, для відьми. Але не для Свиряки.
-А що, Матильда мала справу зі стихійною силою? Про який особистий досвід йдеться?
-Батько Гора лісником був. Коли вони з Матильдою одружилися, у ніч обміну силою він її сильно скалічив. Ледве не померла, кістки поламав. З півроку лежала.
-Нифіга собі! - відкрила рота Степанія, - це він її під час сексу так поламав?
-Не простого сексу, а обміну силами! - поправила Явдошка, - Стихійники не можуть вибрати за дружину звичайну жінку через складний обряд, коли в момент першої близькості виривається підвладна сила і зливається із силою обраниці. Звичайна не витримає, помре на місці. Для дружин вони обирають жінок, силою наділених, яким є що протипоставити.
-Наприклад?
-Водяники обирають в дружини берегинь, це такі істоти, наділені духом водяної стихії, заохочують рослини, що ростуть у воді або біля неї. А лісники одружуються з кикиморами.
-Ой фу… з зеленими такими?
-Та ні! Так звати відьом, які люблять жити на болотах. Вони досконало знають місцеву рослинність і живність, нелюдимі.
-Вони злі?
-Ні, що ти. Відьми взагалі рідко бувають злими, вони несуть у собі нейтральну силу.
-Як цікаво…
-На жаль, про це я теж знаю небагато. Ти попитай у своїх стихійників про них самих. Багато цікавого розкажуть.
-Добре, спитаю. Дякую, така розмова у нас вийшла пізнавальна.
-Будь ласка. Ти ще приходь. А то за один раз всього не розповіси, стрибали з тобою з однієї теми на іншу.
«Сім справ в одні руки не беруть»
-А можна поцікавитись, як у вас було з нареченим? Важко?
-Ні, не особо. Твоєму діду туго довелося. Ну і мамці моїй, плітки по селі пішли. Як мене тільки місцеві кумушки не називали. Гадості говорили, мовляв приворожила найкращих хлопців. Я ж бігала від них, ховалась. А вони, як божевільні чатували на мене, билися між собою. Діда твого лупили, мало не щодня.
-Ого…
-Це я зараз знаю, що треба було потихеньку з усіма познайомитися. Але я разок ледь не згрішила з одним, - тут уже в Явдошки щоки спалахнули, - так злякалася, на вулицю носа боялася висунути.
-А з ким мало не згрішили? – зацікавилася Стьопка.
-З офіцером, одним із суджених. Він дорослий був, набагато старший за мене. Гарний…
-Красивіший за діда?
-Ні, дід найкрасивіший! Але ж у дні женихівства дурощі всякі в голову лізуть, варто з ким із них зустрітися. А офіцер той чоловік досвідчений був, голову кружляти вмів. Пам'ятаю, прийшла в себе, коли на сінку ногу вилами вколола. Дивлюсь – мати рідна, та я зовсім гола лежу, а він на мені, теж без усього! Ми ледве до головного не дійшли, вчасно ті вила підвернулися. Ох і злякалася я! І соромно перед дідом було, любила його сильно, а мало не зрадила. Але варто було з двору вийти, тут женихи чекають. В очі подивилася, мозок одразу ку-ку. Ось я і обрала для себе найкращий шлях, вдома закритися.
-Непоганий варіант, - реготнула Стьопка, подумавши, що кілька разів сама так робила, - а в сотий день що?
-Перебилися вони сильно. Діда змішали у м'ясо. Тому весільну фотографію ми зробили лише за місяць.
-А що, ви й одружилися одразу після тієї бійки?
-А як же! На сто перший день, як годиться.
-Ой. То й мені треба до весілля готуватися? Сукню купувати?
-Обов'язково.
-Я думала одружуватися можна коли завгодно. Виберу нареченого, будем зустрічатися... А вже потім, колись, одружимося.
-Ні, онучко. У сто перший день треба оженитись і силами обмінятися. З полудня сто першого дня до опівночі. Саме вкластися. День дано для весілля та святкування, а ніч – сама розумієш для чого.
-Розумію... Ще одна інформація в мій кошик, - Стьопка поворушила волосся, - на цьому, мабуть все, більше інформації я не перетравлю! А мені ще до дня народження готуватись… Ой, мало не забула. Ще спитати хотіла. Як думаєте, чи можна нареченим правду відкрити про все-все? Вони нервові ходять, косяться один на одного, не знаю як поводитися з ними. Подумала, чому не розкрити їм правду? Раптом зрозуміють?
-Якщо так відчуваєш - роби. Пам'ятай, що я про чуття говорила. Воно тобі поганого не порадить.
_____
Шановні читачі, сподіваюся глава вийшла пізнавальна як для Стьопки, так і для всіх нас)
Сподобався роздiл? Чесна оцінка допоможе авторові у написанні книги. АнонімноУвага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Пані Язикатої Хати, Ялинка Ясь», після закриття браузера.