Читати книгу - "Гаррі Поттер і орден Фенікса"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
— Експеліармус! — вигукнув Невіл, і Гаррі, що цього не очікував, відчув, як чарівна паличка вилетіла йому з рук.
— У МЕНЕ ВИЙШЛО! — радісно закричав Невіл. — Раніше ні разу не вдавалося... А ТЕПЕР ВИЙШЛО!
— Молодець! — похвалив його Гаррі, вирішивши не наголошувати на тому, що справжній Невілів суперник навряд чи стане дивитися в протилежний бік і ледве тримати чарівну паличку. — Слухай, Невіле, чи не міг би ти кілька хвилин по черзі тренуватися з Роном і Герміоною, а я подивлюся, як справи у всіх інших?
Гаррі став у центрі кімнати. Щось дивне відбувалося із Захаріасом Смітом. Щоразу, як він роззявляв рота, щоб роззброїти Ентоні Ґольдштейна, у нього вилітала з рук власна чарівна паличка, хоч Ентоні нібито й не вимовляв жодного звуку. Але Гаррі досить швидко розгадав цю таємницю: Фред і Джордж, які стояли недалеко, по черзі скеровували Смітові в спину свої чарівні палички.
— Вибач, Гаррі, — почав виправдовуватися Джордж, коли Гаррі перехопив його погляд. — Не стримався.
Гаррі обійшов усі інші пари, виправляючи тих, хто неправильно виконував чари. Джіні була в парі з Майклом Корнером і робила все дуже добре, натомість Майкл був або невмілий, або просто не хотів її зачакловувати. Ерні Макмілан забагато розмахував паличкою, і партнер постійно його випереджав. Брати Кріві діяли завзято, але безладно, і книжки розліталися з полиць саме через них. Так само непередбачувана була й Луна Лавґуд. Вона то примушувала чарівну паличку Джастіна Фінч-Флечлі вириватися з рук, то просто піднімала йому волосся дибки.
— Усе, досить! — крикнув Гаррі. — Стійте! СТОП!
"Мені потрібен свисток", — подумав він і одразу помітив, що свисток лежить неподалік, на книжках. Схопив його і свиснув, що було духу. Учні опустили чарівні палички.
— Було непогано, — похвалив їх Гаррі, — але ще багато що треба вдосконалити. — Захаріас Сміт дивився на нього вовком. — Спробуймо ще раз.
Він знову почав ходити по кімнаті, зупиняючись то тут, то там, щоб щось підказати. Помалу загальна якість виконання поліпшилася. Намагався не підходити до Чо та її подруги, проте, побувавши вже двічі біля кожної пари, відчув, що не може їх більше уникати.
— Ой, ні, — вигукнула Чо, коли він підійшов. — Експеліарміос! Тобто Експелімеліус! Я...ой, вибач, Марієтто!
У кучерявої подруги Чо загорівся рукав мантії. Марієтта погасила вогонь своєю чарівною паличкою й сердито глянула на Гаррі, ніби це він був винен.
— Я через тебе розхвилювалася! Досі все було добре! — дорікнула Гаррі Чо.
— Було непогано, — збрехав Гаррі, та коли Чо недовірливо підняла брови, сказав: — Ну, нехай було так собі, але перед цим ти все виконувала добре — я дивився.
Вона всміхнулася. Її подруга Марієтта кисло зиркнула на них і відвернулася.
— Не звертай на неї уваги, — прошепотіла Чо. — Насправді їй не хочеться тут бути, але я її примусила прийти зі мною. Батьки заборонили їй займатися будь-чим, що може засмутити професорку Амбридж. Розумієш... її мама працює в міністерстві.
— А що твої батьки? — поцікавився Гаррі.
— Ну, вони мені теж заборонили дратувати Амбридж, — сказала Чо, а тоді гордо розправила плечі. — Та якщо вони гадають, що я не боротимуся проти Відомо-Кого після того, що сталося з Седриком...
Вона збентежено вмовкла, і запанувала ніякова тиша. Чарівна паличка Террі Бута просвистіла повз Гарріне вухо і боляче вгатила в ніс Алісію Спінет.
— А мій тато підтримує будь-які антиміністерські дії! — гордо проголосила за спиною в Гаррі Луна Лавґуд. Вона явно підслуховувала їхню розмову, поки Джастін Фінч-Флечлі намагався виплутатися з мантії, що закрутилася йому навколо голови. — Він завжди каже, що Фадж його вже нічим не здивує. Тобто після стількох ґоблінів, що він убив! І ще, звичайно. Фадж використовує відділ таємниць для розробки жахливих отрут, якими труїть усіх, хто з ним не погоджується. А взяти його Амґубулярного Різолада...
— Нічого не питай, — пробурмотів Гаррі, бо спантеличена Чо вже було розкрила рота.
Чо захихотіла.
— Гаррі, — покликала його з протилежного кінця кімнати Герміона, — а ти стежиш за часом?
Він глянув на годинник і вражено побачив, що вже минула дев'ята, а це означало, що їм треба було негайно вертатися до своїх віталень, бо інакше їх упіймає й покарає за порушення режиму Філч. Гаррі свиснув у свисток. Припинилися вигуки "Експеліармус", і останні чарівні палички з брязкотом попадали на підлогу.
— Усе пройшло досить добре, — сказав Гаррі, — але ми тут засиділися, треба скоріше повертатися. Наступного тижня в тому ж місці о тій самій годині?
— Краще раніше! — енергійно вигукнув Дін Томас, і багато хто з учнів схвально закивав головою.
Але Анжеліна миттю заперечила: — Ось-ось почнеться квідичний сезон, команді також потрібно тренуватися!
— Тоді давайте наступної середи, — погодився Гаррі. — А потім вирішимо про додаткові зустрічі. Ходімо, треба поспішати.
Він знову витяг Карту Мародера й уважно подивився, чи немає когось з учителів на восьмому поверсі. Почекав, доки всі вийшли гуртами по троє-четверо, пильно стежачи за крихітними цяточками, щоб усі безпечно повернулися до своїх спалень. Гафелпафці подалися до підвального переходу, що вів також до кухонь, рейвенкловці — до вежі у західному крилі замку, а ґрифіндорці — до коридору з портретом Гладкої Пані.
— Гаррі, все пройшло дуже-дуже добре, — похвалила Герміона, коли нарешті не залишилося нікого, крім неї, Гаррі та Рона.
— Так, супер! — захоплено вигукнув Рон, коли вони вислизнули з дверей і побачили, як ті розтали в кам'яній стіні позаду. — Гаррі, ти бачив, як я роззброїв Герміону?
— Єдиний раз, — обурилася Герміона. — Я тебе перемагала набагато частіше, ніж ти мене...
— Мені тільки раз не пощастило, а разів зо три я тебе добряче гахнув...
— Якщо ти рахуєш той момент, коли перечепився через власні ноги й вибив мені з рук паличку...
Вони сперечалися до самої вітальні, але Гаррі їх не слухав. Одним оком він позирав на Карту Мародера і постійно згадував слова Чо про те, як вона через нього розхвилювалася.
— РОЗДІЛ ДЕВ'ЯТНАДЦЯТИЙ
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Гаррі Поттер і орден Фенікса», після закриття браузера.