Читати книгу - "Світова гібридна війна: український фронт"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Для безпосередньої підготовки і під час анексії Криму, а також у подіях на сході України російські розвідувальні служби використовували релігійні громади, бо це майже ідеальне середовище для здійснення впливу на велику кількість людей. Релігійний фактор використовується ними і на решті території України, а також буде використовуватися надалі. Хоча Україні не властива будь-яка міжрелігійна ворожнеча і до подій 2014 р. виникали лише окремі спірні питання, вирішення яких відбувалося у межах правового поля та не набувало насильницьких форм.
Підривна діяльність спеціальних служб РФ не обмежується лише захопленими територіями. Існує небезпека для громадян України, які мають відвідувати РФ: співробітники ФСБ РФ з використанням погроз і шантажу здійснюють спроби вербування таких осіб.
Також із початком гібридної війни суттєво активізувалася діяльність російських спецслужб за межами України, при цьому її основними напрямами є:
— компрометація нашої держави на міжнародній арені (у т. ч. через намагання створити в очах міжнародної спільноти образ нашої країни як держави — спонсора тероризму);
— спроби впливу на прийняття рішень міжнародними організаціями (ООН, ОБСЄ, ПАСЄ тощо);
— проведення інформаційно-пропагандистських акцій, дезінформаційні викиди;
— скорочення або унеможливлення надання Україні міжнародної допомоги;
— спекуляції на теми, пов’язані з правом націй на самовизначення;
— роздмухування антиукраїнських настроїв (у т. ч. спекулюючи на спірних історичних питаннях);
— інспірування тем «русского мира», необхідності захисту російськомовних громадян;
— підривна діяльність у кіберпросторі;
— підтримка діяльності проросійських політичних сил та антиукраїнських недержавних та громадських організацій і рухів у країнах ЄС і у світі.
Нині триває робота російських спецслужб з дискредитації політики нашої держави, органів центральної і місцевої влади, керівництва правоохоронних органів та командування Збройних Сил, не припиняються спроби впливати на прийняття ними рішень, забезпечується підтримка організацій сепаратистської спрямованості. З появою в Україні волонтерського та добровольчого руху у спецслужб РФ виник новий напрям діяльності з їх компрометації. А внаслідок активізації антикорупційної компанії в Україні інтерес для спецслужб РФ становлять і недержавні організації, які опікуються проблемами боротьби з корупцією.
Таким чином, російські спецслужби займають провідне місце у реалізації планів Кремля щодо України. Останні кадрові зміни в спецслужбах РФ, створення Національної гвардії, плани значного розширення повноважень ФСБ є свідченням того, що керівництво Росії для вирішення зовнішніх та внутрішніх проблем країни робитиме ставку на сильні та підконтрольні спецслужби, які продовжуватимуть активно діяти проти України і після закінчення активної фази гібридної війни та припинення безпосередніх бойових зіткнень у районі проведення АТО.
10.3. Дипломатичне прикриття гібридної агресії
Дипломатичне прикриття гібридної агресії стало характерною ознакою дій Російської Федерації та її керівництва як форма і елемент ведення неоголошеної гібридної війни проти України починаючи від лютого 2014 р.
Заради досягнення своїх геополітичних завдань та агресивних цілей, які порушують інтереси всіх без винятку держав світу, Росія грубо нехтує нормами міжнародного права, зневажає міжнародне співтовариство, прикриваючи свої дії передусім дипломатичними методами.
Сьогодні Москва фактично прирівнює зовнішньо-дипломатичну компоненту до військової. І недарма, оскільки перемовини, інтриги, різноманітний тиск, вкидання інформації, заперечення, підміна, зміщення акцентів, напівправда, відволікання уваги, вплив на прийняття рішення, процес формування квазіреальності російськими дипломатами і представниками російської держави є частиною кремлівської стратегії гібридної війни.
Дипломатичну компоненту можна вважати ключовою серед сукупних дій російської агресії військового, економічного, інформаційно-пропагандистського змісту. Вона спрямована на вирішення конкретних завдань із максимального прикриття та нівелювання російської участі у зазначених вище діях проти суверенної Української держави.
Серед проявів прикриття гібридної війни дипломатичними діями можна виділили такі:
— заперечення агресії проти України;
— представлення агресії як внутрішньоукраїнського громадянського конфлікту;
— заперечення будь-якого порушення норм міжнародного права та, відповідно, необхідності задіяння міжнародно-правових механізмів, у т. ч. передбачених Статутом ООН, документами ОБСЄ та іншими міжнародно-правовими документами;
— фальсифікація фактів та дезінформація громадськості; підміна понять та використання інших методів і засобів пропагандистської війни;
— маніпулювання нормами та принципами міжнародного права при здійсненні анексії АРК та м. Севастополь, зокрема, принципом права націй на самовизначення;
— широке використання неправдивої та викривленої інформації на багатосторонніх та двосторонніх міжнародних заходах з метою вигідного для себе представлення подій довкола України та звинувачення української сторони у масовому порушенні прав людини, «геноциді», недотриманні зобов’язань (Мінські домовленості) тощо;
— оприлюднення позитивних сигналів і декларацій за відсутності реальних конструктивних зрушень на практиці;
— використання усіх форм тиску, погроз та шантажу при проведенні консультацій щодо врегулювання конфлікту.
Найефективнішими діями з боку РФ можна вважати:
— використання права вето у РБ ООН та консенсусного принципу прийняття рішень в ОБСЄ для блокування рішень, необхідних для врегулювання ситуації в/довкола України;
— активне використання «російського фактора або впливу» при формуванні політики щодо України окремими європейськими державами та позицій іноземних ділових, експертних кіл та громадськості;
— проведення безпрецедентної за масштабами інформаційно-пропагандистської кампанії на міжнародному рівні з використанням усього спектра можливостей (телебачення, преса, інтернет, інформаційні заходи тощо) з метою формування у громадян іноземних держав вигідних для РФ уявлень про події довкола України та власного іміджу як «рятівника», «миротворця» тощо.
З метою прикриття різноманітних дій (анексія АР Крим, конфлікт на Донбасі, трагедія з малайзійським авіалайнером тощо) дипломати РФ часто вдавалися і продовжують вдаватися до прийому зміщення акцентів щодо подій на сході України та перекладання відповідальності за них на нашу державу.
Російська пропаганда широко використовує будь-які дипломатичні можливості та інформаційні приводи для донесення власних ідеологічних меседжів та посилення інформаційних впливів. Зокрема, слід звернути увагу на численні заяви і коментарі очільника МЗС РФ С. Лаврова, постійного представника РФ при ООН і РБ ООН В. Чуркіна та інших високопосадовців Росії. Мета таких дій — не переконати, а зробити інформаційне поле максимально брудним, звинувативши в усьому іншу сторону, сприяти перемозі власних наративів. Кремль спростовує власну відповідальність і продовжує не визнавати своєї участі у злочинах.
Натомість українські дипломати наполегливо працюють над досягненням своїх ключових цілей — закріплення позиції України щодо конфлікту на Донбасі в рішеннях міжнародних організацій, надання об’єктивної інформації про ситуацію на сході нашої держави та в Криму, підтримання міжнародної безпеки, забезпечення прав людини на окупованих територіях, допомоги внутрішньо переміщеним особам тощо.
В умовах триваючої агресії проти нашої країни вкрай важливе політичне та міжнародно-правове значення мало схвалення Генеральною Асамблеєю ООН переважною кількістю голосів резолюції 68/262 «Територіальна цілісність України» (27 березня 2014 р.).
Із початку
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Світова гібридна війна: український фронт», після закриття браузера.