Читати книгу - "Біблія. Святе Письмо Старого та Нового Завіту"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
10. Срібні сурми 1-10; в дорогу від Синаю 11-36
1 Господь промовив до Мойсея: 2 “Зроби собі дві срібні сурми; кованої роботи зробиш їх, і будуть тобі на те, щоб скликати громаду і щоб знімати табір. 3 Коли засурмлять в обидві, то зійдеться до тебе вся громада коло входу в намет зборів. 4 А коли засурмлять тільки в одну, то зберуться до тебе князі, тисяцькі Ізраїля. 5 Коли засурмите на поготівля, двигнуться табори, розташовані на схід. 6 А коли засурмите на поготівля вдруге, вирушать табори, що на південь. Сурмитимуть на сполох, коли рушатимуть у дорогу. 7 Сурмитимете і тоді, коли треба буде скликати всю громаду, та тільки не так, як на поготівля. 8 Сурмитимуть же сини Арона, священики, в сурми, і вони будуть вам для повсякчасного вжитку в ваших поколіннях. 9 Коли підете, у вашому краї, проти ворога, що натискає на вас, то засурмите в сурми на сполох, і згадається про вас перед Господом, Богом вашим, і врятуєтеся від ворогів ваших. 10 І за днів радощів ваших, і на свята ваші, і коли з'являтиметься молодик, сурмитимете ви в сурми при всепаленнях ваших і при мирних жертвах ваших; і вони нагадуватимуть про вас перед Богом вашим: я - Господь, Бог ваш.” 11 Другого року, другого місяця, дванадцятого дня місяця знялася хмара вгору над храминою свідоцтва. 12 І сини Ізраїля рушили в мандри Синай-пустинею, і спинилась хмара у Паран-пустині. 13 Рушили, отже, вперше на наказ Господній через Мойсея. 14 Першим рушив прапор табору синів Юди, за полками їхніми; над військом його був Нахшон, син Амінадава. 15 А над військом коліна синів Іссахара був Натанаїл, син Цуара. 16 Над військом же коліна Завулона був Еліяв, син Хелона. 17 І коли храмину було розібрано, вирушили сини Гершона й сини Мерарі, несучи її. 18 Потім вирушив прапор табору Рувима, за полками їхніми; над військом його був Еліцур, син Шедеура. 19 Над військом же коліна синів Симеона був Шелумієл, син Цурішаддая. 20 А над військом коліна синів Гада був Еліясаф, син Реуела. 21 Рушили й Кегатії, що несли святі речі, тож поки вони прийшли, інші вже поставили були храмину. 22 По тому вирушив прапор табору синів Ефраїма, за полками їхніми; над військом їхнім був Елішама, син Амігуда. 23 А над військом коліна синів Манассії був Гамлієл, син Педацура. 24 Над військом же коліна Веніямина був Авідан, син Гідоні. 25 Потім вирушив прапор табору синів Дана, що був іззаду, мов сторожа всім таборам, за полками їхніми; над його військом був Ахієзер, син Амішаддая. 26 Над військом же коліна синів Ашера був Пагієл, син Охрана. 27 А над військом коліна синів Нафталі був Ахіра, син Енана. 28 Такий був похідний лад синів Ізраїля, коли вони рушили в дорогу. 29 Мойсей сказав до Ховава, сина Реуела, мідіянина, свого тестя: “Ми простуємо до того місця, про яке мовив Господь: Я його дав вам. - Ходи з нами, і добре тобі буде серед нас, бо Господь обіцяв добро Ізраїлеві.” 30 А той до нього й каже: “Не піду я з вами, я піду радше в мою землю, в мій рідний край.” 31 Мойсей і каже: “Не покидай нас, прошу тебе, ти бо знаєш, де нам ставати табором у пустелі, то й будеш нам очима. 32 Тож як підеш із нами, то ті блага, які вчинить нам Господь, ми вчинимо й тобі.” 33 І двигнулися вони від Господньої гори три дні дороги, і кивот Господнього завіту йшов три дні дороги перед ними, щоб знайти їм місце для постою. 34 І хмара Господня була над ними вдень, коли рушали вони табором. 35 А як рушав ковчег, мовив Мойсей: “Устань, Господи! Нехай розсипляться вороги твої! Нехай розбіжаться від обличчя твого ті, що ненавидять тебе!” 36 Коли ж ставав, то Мойсей мовив: “Спочинь, Господи, серед незліченних тисяч Ізраїля!”
11. Ізраїль нарікає на манну 1-15; сімдесятеро найстарших 16-30; перепелиці 31-35
1 Почали люди гірко нарікати, і дійшло нарікання до вух Господніх; почув Господь та й запалав гнів його, і зайнявсь між ними вогонь Господній і пожер кінець табору. 2 Заголосили люди до Мойсея, і Мойсей заблагав до Господа, то вогонь і погас. 3 І названо те місце Тавера, бо палав між ними вогонь Господній. 4 І забаглося мішаній юрбі, що була між ними, їсти так, що й сини Ізраїля собі стали плакати: хто, мовляв, дасть нам м'яса їсти? 5 Пригадуємо собі рибу, що задарма їли в Єгипті, огірки, дині, пір, цибулю, часник; 6 а тепер душа наша прагне: нема нічогісінько, сама лише манна перед нашими очима. 7 Була ж манна, наче коріяндрове насіння, а колір її, як колір буелія. 8 Народ розсипався і збирав її і молов на жорнах або товк у ступах, то й варили її в горщиках і пекли пляцки; а на смак була вона, мов тістечко на олії. 9 І коли вночі спадала роса на табір, то спадала на нього й манна. 10 Вчув Мойсей, що народ плаче по сім'ях, кожен коло входу до свого шатра, і гнів Господній запалав вельми, то й стало йому прикро. 11 І сказав Мойсей до Господа: “Чому вчинив ти таке з своїм слугою? Чому не знайшов я ласки
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Біблія. Святе Письмо Старого та Нового Завіту», після закриття браузера.