Читати книгу - "Трістрам Шенді"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
– Чи вичищено лівий пояс, я запитую? – сказав батько. – Вичищено, сер, – відповів Обадія, – тільки сукно на подушках. – Ми поїдемо верхи, – сказав батько, звертаючись до Йорика. – За винятком хіба політики, духовенство менше всього на світі тямить у геральдиці, – сказав Йорик. – Яке мені діло до цього, – вигукнув батько, – мені просто буде неприємно з’явитися перед ними з плямою на моєму гербовому щиті. – Бог з ним, із лівим поясом, – сказав дядько Тобі, надіваючи перуку з бантом. – Вам, звичайно, однаково, – ну так і їдьте робити візити з тіткою Діною і з лівим поясом, коли вам охота. – Бідолашний дядько Тобі почервонів. Батько вже досадував на себе за свою нестриманість. – Ні – милий брате Тобі, – сказав батько зовсім іншим тоном, – але я боюся за свій поперек; від сирого сукна на подушках у мене знову може розігратися ішіас, як в грудні, січні та лютому минулої зими, – тому сідайте, будь ласка, на коня моєї дружини, братику, – а вам, Йорику, потрібно ж готувати проповідь, і найкраще, значить, поїхати вперед – а я вже сам потурбуюся про брата Тобі; ми з ним потихеньку рушимо за вами.
Розділ, який мені довелося вирвати, містив далі опис цієї кавалькади, очолюваної капралом Трімом і Обадією, які повільним кроком, як патруль, їхали пліч-о-пліч на двох каретних конях, – тоді як дядько Тобі в розшитому позументом полковому мундирі та в перуці з бантом тримався поряд із батьком, занурюючись поперемінно у вибоїни і в міркування про переваги вченості й військової справи, дивлячись на те, хто з них починав першим.
Але картинне зображення цієї поїздки, якщо його критично розібрати, виявляється за стилем і манерою настільки вище всього, що мені вдалося досягти в цій книзі, що воно не могло б у ній залишитися, не заподіявши шкоди всім іншим сценам і не зруйнувавши також необхідної між двома розділами рівноваги та співмірності (чи в добрі, а чи в злі), від чого виникають правильні пропорції та гармонія твору в цілому. Сам я, щоправда, ще новачок у літературній справі й мало в ній тямлю – але, мені здається, написати книгу, за загальним уявленням, однаково що наспівати впівголоса пісню, – ви тільки не збивайтеся з тону, мадам, а візьмете ви низько чи високо, це не важливо. —
– Цим і пояснюється, з дозволу ваших превелебностей, чому деякі ниці та вульгарні твори розходяться дуже добре – (як Йорик сказав одного дня ввечері дядькові Тобі) за допомогою облоги. – Почувши слово облога, дядько Тобі насторожився, але не міг уторопати, навіщо вона тут знадобилася.
Наступної неділі я маю проповідувати в суді, – сказав Гоменас, – так прогляньте мої нотатки. – Ось я і почав наспівувати нотатки доктора Гоменаса, – переливи відмінні, – якщо і далі так, Гоменасе, мені нічого вам заперечити, – і я продовжував наспівувати – під враженням, що пісенька загалом стерпна; і до цієї години, з дозволу ваших превелебностей, я б ніколи не виявив, яка вона вульгарна, яка низькопробна, яка безживна і беззмістовна, якби не пролунала раптом посеред неї одна мелодія, така чиста, така чарівна, така божественна, – вона понесла мою душу в інший світ; тим часом, якби я (як скаржився Монтень в схожому стані) – якби я вважав схил пологим або підйом неважким – я б напевно ускочив у клопіт. – Ваші нотатки, Гоменасе, – сказав би я, – хороші нотатки; – але то була така прямовисна крутизна – настільки відрізана від іншого твору – що з першою ж узятою нотою я відлетів у інший світ, звідки долина, з якої я піднявся, здалася мені такою глибокою, такою сумовитою та безрадісною, що ніколи не знайду я в собі мужність знову в неї спуститися.
Карлик, який сам же дає мірку для визначення свого зростання, – можете бути певні, є карликом не в одному тільки відношенні. – На цьому ми й покінчимо з вирваними розділами.
Розділ XXVІ
– Дивіться-но, таж він порізав її на смуги і пропонує їх оточенню на розкурювання люльок! – Яка мерзенність, – відповів Дідій. – Цього не можна так залишити, – сказав доктор Кісарцій (він був із нідерландських Кісарціїв).
– Мені здається, – сказав Дідій, підвівшись із стільця, щоб відсунути пляшку та високу карафу, що стояли якраз між ним і Йориком, – мені здається, ви могли б утриматися від цієї саркастичної витівки і вибрати більш відповідне місце, містере Йорику, – або, принаймні, більш відповідний випадок, щоб виявити своє презирство до того, чим ми тут зайняті. Якщо ваша проповідь годиться тільки на розкурювання люльок, – тоді, зрозуміло, сер, вона не годиться для виголошення перед такими вченими зборами; якщо ж вона була досить хороша, щоб її виголосити перед такими вченими зборами, – тоді, зрозуміло, сер, вона була занадто хороша, щоб піти потім на розкурювання люльок панів слухачів.
– От я його і спіймав, – сказав сам собі Дідій, – тепер він неодмінно буде підчеплений якщо не одним, то іншим рогом моєї дилеми, – нехай виплутується як
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Трістрам Шенді», після закриття браузера.