Читати книгу - "Чужинець на чужій землі"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
— Ви юрист? Я думав, що ви маєте на увазі, що ви — фактичний повірений; радше адвокат.
— І те, й інше. Ви розумієте, що я — повірений за законом, на гарній основі і допущений свідчити перед Вищим Судом. Я зараз не практикую, але так і є.
Джубал почув глухий шум унизу і подивився убік. Ларрі прошепотів:
— Вхідні двері, я так думаю, бос. Мені перевірити?
Джубал похитав головою, заперечуючи, і сказав до екрану:
— Містере Секретар, поки ми граємося словами, час іде. Навіть зараз ваші головорізи з С. С. вдираються у мій дім. Це найнеприємніше, якщо тебе беруть в облогу в твоєму власному домі. Зараз, вперше і востаннє, ви розберетесь з цим непорозумінням? Так, щоб ми змогли домовитися мирно і справедливо? Чи будемо боротися у Вищому Суді, з усім шумом та скандалом, який це спричинить?
Секретар знову, здавалося, з кимось говорив десь за межами екрану. Він повернувся, виглядаючи стурбованим.
— Докторе, якщо Спеціальна Служба поліції намагається заарештувати вас, це для мене новина. Я не бачу...
— Якщо ви прислухаєтеся, то почуєте, як вони підіймаються сходами, сер! Майку! Анно! Підійдіть сюди, — Джубал відсунув крісло убік, щоб кут огляду камери охопив ще трьох людей.
— Містере Генеральний Секретар Дуглас — Людина з Марса! — звичайно ж, він не представив Анну, але її білу мантію непідкупності було важко не помітити.
Дуглас пильно глянув на Сміта; Сміт відповів йому поглядом і, здавалося, почав непокоїтися:
— Джубале...
— Зачекай хвилинку, Майку. Ну що, містере Секретар? Ваші люди вдерлися у мій будинок, я чую, як вони зараз виламують двері у мій кабінет, — Джубал повернув голову, — Ларрі, відімкни двері. Впусти їх, — він поклав руку на Майка. — Не хвилюйся, хлопче, і не роби нічого, якщо тільки тобі не скажуть це зробити.
— Так Джубале. Той чоловік. Я знаю його.
— А він знає тебе, — Джубал через плече гукнув у щойно відчинені двері:
— Проходьте, сержанте. Прямо сюди.
Сержант С. С. стояв у дверях з кулеметом напоготові, але не заходив всередину. Замість цього він вигукнув:
— Майоре! Вони тут!
Дуглас сказав:
— Дозвольте мені поговорити з їхнім командиром, докторе — він знову говорив за екраном.
Джубал з полегшенням побачив, що особиста зброя майора, якого покликав сержант, все ще була у кобурі; Майкові плечі затремтіли під Джубаловою рукою з тієї миті, як пістолет сержанта з'явився в полі зору. І, поки Джубал не втратив братерської любові до цих солдат, він не хотів, щоб Сміт показував свої вміння... І спричинив цим появу незручних питань.
Майор оглянув кімнату:
— Ви Джубал Гаршоу?
— Так. Проходьте. З вами хоче поговорити ваш бос.
— Нічого подібного. Ви йдете зі мною. Я також шукаю...
— Йди сюди! Генеральний Секретар особисто хоче поговорити з тобою, по цьому телефону.
Майор С. С. здавався наляканим. Він зайшов у кабінет, сів за стіл Джубала, глянув на екран, несподівано випростався та відсалютував. Дуглас кивнув.
— Ім'я, звання та призначення.
— Сер, майор С. Д. Блох, підрозділ Спеціальної Служби «Чіріо», казарми території Меріленд.
— А зараз скажіть мені, що ви робите — там, де ви зараз є, — і чому.
— Сер, це дуже заплутано. Я...
— Тоді розплутайте це — для мене. Говоріть, майоре.
— Так, сер. Я прибув сюди за наказом. Бачте...
— Не бачу.
— Що ж, сер... Близько півтори години тому літальний фургон відправили сюди, щоб здійснити кілька арештів. Вони не відзвітувалися тоді, коли повинні були, — і, коли ми не змогли зв'язатися з ними по радіо, мене відправили сюди із запасною командою, щоб знайти їх та надати допомогу, якщо знадобиться.
— Чиї накази?
— Гм... Коменданта, сер.
— І ви їх знайшли?
— Ні, сер. Ані сліду.
Дуглас глянув на Гаршоу:
— Адвокате, ви бачили іншу команду?
— Це не мій обов'язок — слідкувати за вашими підлеглими, містере Секретар. Можливо, їм дали неправильну адресу. Або вони просто загубилися.
— Це не відповідь на моє питання.
— Ви маєте рацію, сер. Я не на допиті. Ймовірно, і не буду — окрім як на судовому засіданні. Я дію в інтересах мого клієнта; я не нянька для цих, гм, осіб у формі. Проте з того, що я бачив, можу припустити, що вони не змогли б знайти і порося у ванній.
— Гм... Можливо. Майоре, зберіть своїх людей і повертайтеся. Я підтверджу це через свої канали.
— Так, сер, — відсалютував майор.
— Хвилинку! — різко сказав Гаршоу. — Ці люди вдерлися у мій дім. Я вимагаю, щоб вони показали ордер.
— О, майоре, покажіть йому ордер на обшук.
Обличчя майора Блоха стало яскраво-червоним.
— Сер, у офіцера, що прилетів сюди переді мною, були ордери. Капітан Гайнріх. Той, який зник.
Дуглас пильно глянув на нього:
— Юначе... Ти збираєшся стояти там і говорити, що ви вдерлися до будинку громадянина без ордеру?
— Але... Сер, ви не розумієте! Був ордер; були ордери. Я бачив їх. Але, звичайно, капітан Гайнріх взяв їх із собою. Сер.
Дуглас просто глянув на нього:
— Повертайтеся. Коли повернетесь — посадіть себе під арешт. Я поговорю з вами пізніше.
— Так, сер.
— Зачекайте, — вимагав Гаршоу. — За таких обставин я не відпущу його. Я скористаюся своїм правом здійснити громадянський арешт. Я заберу його, відправлю у найближче містечко, де посаджу в камеру в місцевій в'язниці. Це «Озброєний напад та проникнення».
Дуглас замислено примружився:
— Це необхідно, сер?
— Я думаю, що — так. Цих друзяк надзвичайно важко знайти, коли вони потрібні, — тож я не хочу відпускати саме цього з нашої місцевої юрисдикції. Це серйозне кримінальне порушення, — а я не матиму іншої можливості оцінити нанесені ним збитки.
— Запевняю вас, сер, що ви отримаєте повне відшкодування.
— Дякую, сер. Але що завадить іншим жартівникам у формі заявитися сюди через двадцять хвилин — можливо, цього разу з ордером? Що ж, їм не доведеться навіть вибивати двері. Мій замок осквернили; він відкритий для будь-яких непроханих гостей. Містере Секретар, затримка лише у кілька коштовних секунд за рахунок міцних дверей врятувала нас — і не дозволила цим негідникам витягти мене ще до того, як мені вдалося до вас додзвонитися... І ви чули, що він
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Чужинець на чужій землі», після закриття браузера.