Читати книгу - "Біблія"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
9 Ви ж самі остерегайтесь: видавати муть бо вас у ради, й по школах будете биті, і перед воїводи та царі ставлені задля мене, на сьвідкуваннє їм.
10 І між усїма народами мусить перше проповідатись євангелия.
11 Як же вести муть вас, видаючи, не дбайте заздалегідь, що казати мете, анї надумуйтесь, а, що дасть ся вам тієї години, те й промовляйте: не ви бо промовляєте, а Дух сьвятий.
12 Видавати ме ж брат брата на смерть, і батько дитину; і вставати муть дїти на родителїв, та й убивати муть їх.
13 І ненавидїти муть вас усї задля імя мого; хто ж витерпить до останку, той спасеть ся.
14 Як же побачите гидоту спустїння, що сказав Даниїл пророк, стоячу, де не слїд (хто читає, нехай розуміє), тодї хто в Юдеї, нехай втїкає на гори;
15 хто ж на криші, нехай не злазить у хату, анї ввіходить узяти що з хати своєї;
16 і хто в полї, нехай не вертаєть ся назад узяти одежу свою.
17 Горе ж важким і годуючим під той час!
18 Молїть ся ж, щоб не довелось утїкати вам зимою.
19 Будуть бо днї тиї горе, якого не було від почину творення, як творив Бог, до сього часу, й не буде.
20 І коли б Господь не вкоротив днїв, то не спасло ся б жадне тїло; та задля вибраних, що вибрав їх, укоротить днї.
21 І, тодї коли хто вам скаже: Дивись, ось Христос, або: Дивись, он; не йміть віри.
22 Постануть бо лжехристи і лжепророки, й давати муть ознаки та дива, щоб звести, коли можна, й вибраних.
23 Ви ж гледїть: ось я наперед сказав вам усе.
24 Тільки ж у ті днї, після горя того, сонце померкне, й місяць не давати ме сьвітла свого,
25 і зорі з неба падати муть, і сили, що на небесах, захитають ся.
26 І тодї побачять Сина чоловічого, грядущого на хмарах, з силою великою і славою.
27 І тодї пішле ангели свої, і позбирає вибраних своїх од чотирох вітрів, од кінця землї до кінця неба.
28 Від смоківницї ж возьміть собі приклад: Коли все віттє її мягке стане та пустить листє, знайте, що близько лїто.
29 Так і ви: як побачите, що се стало ся, знайте, що близько, під дверима.
30 Істино глаголю вам: Що не перейде рід сей, доки все це станеть ся.
31 Небо й земля перейдуть, слова ж мої не перейдуть.
32 Про день же той і годину нїхто не знає, нї ангели, що на небі, нї Син, тільки Отець.
33 Гледїть, пильнуйте й молїть ся; не знаєте бо, коли пора.
34 Як чоловік, що відїжджає, зоставивши господу свою і давши слугам своїм власть, і кожному дїло його, а воротареві звелїв, щоб пильнував.
35 Оце ж пильнуйте: (не знаєте бо, коли пан господи прийде, увечері, чи опівночі, чи в півнї, чи вранцї;)
36 щоб, прийшовши несподївано, не знайшов вас сплячих.
37 Що ж я вам глаголю, усїм глаголю: Пильнуйте.
Вiд Марка 14
1 Була ж пасха й опрісноки по двох днях; і шукали архиєреї, та письменники, як би Його, підступом узявши, вбити.
2 Та казали: Тільки не в сьвято, щоб бучі не було в народї.
3 А як був Він у Витаниї, в господї Симона прокаженного, та сидїв за столом, прийшла жінка, маючи любастровий збаночок мира нардового, правдивого, предорогого, й розбивши посудинку, злила Йому на голову.
4 Були ж деякі, що сердились у собі, кажучи: На що ся втрата мира?
5 Можна бо було се продати більш нїж за триста денариїв, та дати вбогим. І дорікали їй.
6 Ісус же рече: Оставте її. На що завдаєте їй жалю? добре дїло вчинила на менї.
7 Всякого бо часу вбогих маєте з собою, і коли схочете, можете їм добро робити; мене ж не всякого часу маєте.
8 Що змогла ся, зробила: попередила намастити тїло моє на погребеннє.
9 Істино гЌклаголю вам: Де б нї проповідувалась євангелия ся по всьому сьвіту, казати меть ся й те, що зробила оця, на спомин її.
10 А Юда Іскариоцький, один з дванайцятьох, пійшов до архиєреїв, щоб їм зрадити Його.
11 Вони ж почувши, зрадїли, й обіцяли йому срібняків дати. І шукав, як би у добру годину Його зрадити.
12 І первого дня опрісночного, як пасхове ягня кололи, кажуть Йому ученики Його: Де хочеш, щоб пійшовши, наготовили Тобі їсти пасху?
13 І посилає двох з учеників своїх, і рече їм: Ідїть у город, і зустріне вас чоловік, несучи глек води; йдїть за ним,
14 і куди ввійде він, скажіть господареві: Що учитель каже: Де сьвітлиця, щоб пасху з учениками моїми менї їсти?
15 І він вам покаже гірницю простору, прибрану й готову; там приготовте нам.
16 І вийшли ученики Його, й прийшли в город, й знайшли, як Він сказав їм, і приготовили пасху.
17 І, як настав вечір, приходить з дванайцятьма.
18 І, як сидїли вони за столом та їли, рече Ісус: Істино глаголю вам: Що один з вас зрадить мене, котрий їсть зо мною.
19 Вони ж почали смутити ся і казати до Него один по одному: Аже ж не я? і другий: Аже ж не я?
20 Він же, озвавшись, рече їм: Один з дванайцяти, що вмочає зо мною руку в миску.
21 Син чоловічий іде, як писано про Него; горе ж чоловікові тому, що Сина чоловічого зрадить! Добре було б йому, коли б не родив ся чоловік той.
22 Як же їли вони, взявши Ісус хлїб і поблагословивши, ламав і давав їм, і рече: Прийміть їжте: се єсть тїло моє.
23 І, взявши чашу, й оддавши хвалу, подав їм, і пили з неї всї.
24 І рече їм: Се єсть кров моя нового завіту, що за многих проливаєть ся.
25 Істино
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Біблія», після закриття браузера.