Читати книгу - "Бурштиновий Меч 1-6, Ян Фей"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Ці місця підходили йому, щоб відправитися назустріч пригодам на своєму рівні, і йому потрібно було лише трохи підготуватися. Брандо також знав, що йому потрібно збільшити свою силу, а це було вбивство двох зайців одним пострілом.
,
Брандо сказав, що у нього є особисті справи, тому Батом нічого не сказав. Його думки вже полетіли до Гріса. Від того, що Брандо описав це місце, у нього засвербіло серце. Він ніколи в житті не бачив моря.
Брандо обернувся і запитав Романа, а що з тобою? Які плани? Ти їдеш зі мною, чи залишаєшся, щоб подбати про святкування?
.
Ромен нахилила голову і відповіла так, ніби це було само собою зрозумілим: Звичайно, я йду з Брандо.
!
Але вогник в її очах ясно говорив, що вона збирається ризикнути! Роман збирався ризикнути!
Ви не збираєтеся заробляти гроші? Брандо був здивований і не міг не доторкнутися до її чола, щоб перевірити, чи немає в неї температури.
Звичайно, ні, Роман ляснув рукою і з гордістю сказав, що пан Роман тут уже все влаштував. Я вже передав його Сью, а решта тільки й чекає, поки надійдуть кошти.
?
Сью? Брандо був приголомшений. Він згадав дівчину, яка дивилася на нього з холодним обличчям, і відчував, що винен їй мільйон Тор Хіба це не дочка Ретто?
.
Так. Роман кивнув: «Вона тут, щоб шукати Фрею». Я найкраща подруга Фреї, тому, звичайно, можу попросити Сью про невелику допомогу.
.
Ви насправді не переживаєте за людей. Брендель не міг не вдарити її по голові. Останнім часом цей вчинок увійшов у його звичку.
.
Роман одразу посміхнувся, як маленьке лисеня.
,
Якщо це так, я теж залишуся. Амандіна раптом сказала, що це все одно частина моєї роботи.
.
Брандо зупинився і подивився на неї: Ти не можеш залишитися. Матінка Марша вгорі! Амандіна і майбутній Майстер-Алхімік Тамар — найцінніші активи, які я маю зараз. Він не міг залишити цих двох людей у Бреггсі, незважаючи ні на що. Він був змушений взяти їх із собою заради безпеки.
Тамарі довелося взяти з собою важке алхімічне обладнання, тому він міг відпустити його лише з Ретто та іншими. І в дусі того, щоб не складати всі яйця в один кошик, він змушений був відпустити Амандіну з собою.
Якби Роман був з ним, принаймні була б інша дівчина, яка могла б піклуватися про Амандину.
,
Тірсте все ще тут, і ви знаєте його особистість. Об'єднавчий Гільдія – це не звичайна людина. Залишатися тут надто небезпечно. Ходімо зі мною, і я дозволю Роману подбати про тебе. Він на мить подумав і відповів.
Як це зробити? Амандіна була приголомшена. У неї залишився слід туги за авантюрним життям, але вона знала, що не зможе пристосуватися до такого життя. Для такої дівчини, як вона, пригоди були просто прекрасною мрією, яка існувала в її мріях.
Деякі люди слідували своїм імпульсивним думкам, але Амандіна не була такою людиною. Але тільки-но вона почала вагатися, як слова Ромен розбили її застереження: Звичайно, можна, Амандіно. Пригоди – це дуже цікаво.
.
Амандіна не могла не глянути на Брандо.
.
Брандо кивнув: Більше не треба говорити. Всі, йдіть і готуйтеся. Ми розділимося і зайдемо в місто. Боюся, що Тірсте знову прийде шукати неприємностей. Перш ніж зникне остання зірка, ми зберемося біля східних воріт.
Усі кивнули на знак згоди. оригінальне прочитання!
131
Розділ 131
Важкі дерев'яні двері з позолоченими візерунками повільно відчинилися. Повітря почало рухатися, і низький гуркіт пронизав барабанні перетинки. Здавалося, що стародавнє королівство відчиняє свої двері для відвідувачів.
Світло за межами залу поступово ставало яскравішим. За дверима стояла дівчина з сердитим виразом обличчя.
,
Принцеса-напівельфійка була одягнена в сріблясто-білу сукню принцеси. Поділ сукні був облямований пишним листям, і він сягав аж до мармурової підлоги. Вона високо підняла голову і роздула груди. Її сріблясті кучері спадали на плечі, а руки були схрещені на підкладці сукні. Вона стояла з холодним виразом обличчя і дивилася на людей, які повільно виходили з тіні.
Глибока мармурова підлога відтіняла її красу. Вона була схожа на лілію, що цвіте в темряві.
.
Ваша Високість. Маркіз Клюге, який ішов попереду, мав здивовану посмішку на похмурому обличчі. Цей важливий міністр, який служив дому Ковардо з часів Гнана, засунув руки під ребра і глибоко вклонився.
Він підвів голову, і губи його злегка згорнулися. На його худорлявому обличчі, здавалося, завжди залишався слід глузливої посмішки.
?
Ласкаво просимо, маркіз. Дівчинка навіть не глянула на стару лисицю. Вона подивилася прямо перед собою і холодно запитала: Чи є батько всередині?
,
Вибачте, Ваша Високість. Його Величність приймає посла Мадари. Боюся, що він поки що не бачить тебе. — з усмішкою відповів Клюге.
Старша дочка Еруїна мала стурбований вираз обличчя, але швидко одужала.
.
Тоді я почекаю тут. Вона підняла голову і відповіла: Вже пізно. Посол Мадари надовго не затримається.
,
Ваша Високість, будь ласка, бережіть себе. Маркіз Клюге подивився на горду квітку королівської сім'ї. Його очі були сповнені захоплення, але на обличчі все ще була фальшива посмішка.
.
Дякую за турботу.
.
Тоді я піду у відпустку.
.
Будь ласка.
Блідо-сріблясті очі дівчини не ворушилися, коли вона дивилася, як ці люди йдуть. Але коли повз неї проходив маркіз Клюге, одягнений у пурпурно-золоту мантію чиновника, старша дочка Еруена раптом сказала: «Маркіз Клюге, ти граєшся з вогнем». Тепер ви самі по собі.
.
Маркіз Клюге був трохи здивований. Слова принцеси несли серйозне застереження. Довірений міністр короля Оберга зупинився і щось придумав. На його обличчі з'явилася похмура посмішка.
.
Ваша Високість, про що ви говорите? — спитав він.
!
Ви розумієте, про що я говорю. Я не можу зупинити те, що сталося в місті Бреггс і форті Корко, але не забувайте, на чиєму боці знаходиться Святий Вогняний Собор в Еруїні. — холодно відповіла Принцеса.
Вираз обличчя Клюге трохи змінився, але він швидко прийшов до нормального стану. Ця стара лисиця була надзвичайно кмітлива. Він глибоко вдихнув і відповів з фальшивою посмішкою: Дякую за нагадування, Ваша Високість.
Жодна зі сторін, схоже, не захотіла продовжувати розмову. Маркіз Клюге з почтом поспіхом виїхав.
?
Молодий чоловік позаду маркіза запитав: «Лорд маркіз, що вона має на
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Бурштиновий Меч 1-6, Ян Фей», після закриття браузера.