Читати книгу - "Чужинець на чужій землі"
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
— Що ж... вгадай ти, любонько. Будь чесною.
Джилл знову подивилася на Патті, розглядаючи її підтягнуте тіло, а також руки, горло та кутики очей, потім відняла від своєї здогадки п'ять років, попри марсіанську відвертість, яку вона була винна водному брату.
— Гм... Близько тридцяти. Плюс мінус рік.
Місіс Пайвонскі тріумфально засміялася.
— Ось вам і нагорода від Істинної Віри, мої любі! Джилл, любонько, мені вже за сорок. А от наскільки за сорок — не скажу; я припинила рахувати.
— Ззовні й не скажеш.
— Знаю. Ось, що Щастя робить для тебе, голубко. Після народження першої дитини я дозволила своїй фігурі зникнути. Я була схожа на бляшанку — вони вигадали слово, яке гарно мені підходило, — «обширна». Живіт здавався як на чотири місяці, чи й гірше. Груди обвисли, а я ніколи їх не підтягувала. Ви не повинні мені вірити; звісно, я знаю, що гарні пластичні хірурги не залишають шрамів... Проте, люба, на мені це було б помітно; це б пошкодило більшу частину двох моїх татуювань. І тоді я побачила світло! Переродилася. Жодних вправ чи дієт — я й досі їм, як свиня, і ви це знаєте. Щастя, люба. Ідеальне Щастя Господнє завдяки допомозі Благословенного Фостера.
— Це неймовірно, — сказала Джилл, і саме це вона мала на увазі. Вона знала жінок, яким вдалося зберегти фігуру так само (і вона рішуче мала намір зберегти свою)... Але в кожному разі — завдяки значним зусиллям. Вона знала, що тітонька Патті говорить правду про дієти та вправи, — щонайменше впродовж того часу, відколи вони познайомилися... А як хірургічна медсестра Джилл знала напевно, що і де вирізали у втручанні з підтягування грудей; однак ці татуювання ніколи не знали скальпеля.
Та Майка це не вразило. Він дійшов переконливого висновку, що Пат навчилася думати своїм тілом і хотіла цього — незалежно від того, чи приписує вона це Фостеру, чи ні. Він все ще намагався навчити Джилл такому контролю, проте знав, що їй доведеться покращити знання марсіанської, щоб ідеально опанувати його. Без поспіху: очікування завершить процес. Пат продовжувала говорити:
— Я хочу, щоб ви побачили, що для мене зробила Віра. Проте це ззовні; справжня зміна — всередині. Щастя. Я повинна спробувати розповісти вам про нього. Добрий Господь знає, що в мене немає ні духовного сану, ні дару ораторського мистецтва... Та я спробую. І тоді я відповім на усі ваші питання, якщо зможу. Перше, що ви маєте прийняти, — це те, що всі інші так звані церкви — це пастки Диявола. Наш любий Ісус проповідував Істинну Віру; так сказав Фостер, і я вірю, що так було насправді. Проте впродовж Темних Часів його слова навмисно перекрутили, додали та змінили, аж до такої міри, що і сам Ісус би їх не впізнав. І тому на Землю відправили Фостера — щоб виголосити Нове Одкровення та виправити й очистити їх знову.
Патриція Пайвонскі підняла пальця й несподівано стала приголомшливо схожою на жрицю, вбрану лише в свої чесноти та містичні символи.
— Бог хоче, щоб ми були Щасливі. Він наповнив світ речами, які роблять нас щасливими, — якщо тільки ми бачимо світло. Чи дозволив би Господь виноградному соку перекритися на вино, якби Він не хотів, щоб ми його пили й були радісними? Він міг легко лишити його виноградним соком... Чи одразу перетворити на оцет, від якого ніхто б радісно не хихотів. Хіба це не істина? Звичайно, Він не мав на увазі, що тобі слід напиватися до чортиків, бити дружину та покидати дітей... Проте Він дав нам гарні речі, щоб ми ними користувалися, не зловживаючи... І не ігнорували їх. Але, якщо тобі хочеться випити одну чарку або й шість, серед друзів, які теж побачили світло, і якщо через це ти захочеш стрибати, танцювати та дякувати Господу за його доброту... То чому ні? Бог створив алкоголь, і він створив ноги, і він створив їх так, щоб ти міг користуватися ними одночасно і бути щасливим!
Вона замовкла, а потім продовжила:
— Налий мені ще, люба; проповідування викликає спрагу — тут потрібен не імбирний ель, а гарне житнє віскі. І це ще не все. Якби Господь не хотів, щоб на жінок дивилися, — він би зробив їх потворними; це справедливо, чи не так? Господь не мухлює; Він встановлює правила Сам... Він не підлаштовує все так, щоб дурень не зміг виграти, як це буває з підкрученим колесом в гральному автоматі в глухому містечку.
Добре! Господь хоче, щоб ми були Щасливі, і говорить нам: «Любіть одне одного!» Любіть змію, якщо бідолашній потрібна любов. Любіть сусіда, якщо він побачив світло і має в своєму серці любов... І не подавай твоєї руки лише грішникам і приплічникам Сатани, які хочуть збити тебе з визначеного шляху та штовхнути в безодню. Та під «любов'ю» він не мав на увазі одержиму любов божевільної тітоньки, через яку боїшся підняти погляд від книги гімнів через страх побачити спокусу плоті. Якби Бог ненавидів плоть, навіщо Йому створювати її стільки? Господь — не боягуз. Він створив Великий Каньйон та комети, що пролітають небом, циклони, жеребців і землетруси... Тож чи здатний Бог, який зміг усе це зробити, розвернутися на сто вісімдесят градусів і полити свої квіти лише тому, що якась юна дівуля злегка нахилилася, а чоловік побачив її цицьки? Тобі видніше, любонько, — і мені теж! Коли Бог сказав нам любити, Він не простягав нам карту; Він мав це на увазі. Любити маленьких немовлят, які безупинно змінюються, і любити сильних, смердючих чоловіків, щоб було більше маленьких немовлят, щоб їх любити, а між цим продовжувати любити, тому що це так прекрасно!
Звичайно, це не означає розмінюватися, втрачати почуття міри — ну, це якби я випила пляшку житнього віскі і побила копа. Ти не можеш продавати любов і не можеш купити Щастя, бо у них немає цінників... А якщо ти думаєш, що є, то перед тобою — відкрита дорога в пекло. Але, якщо ти віддаватимеш з відкритим серцем та отримуватимеш те, що Господь має у необмеженій кількості, Диявол не зможе торкнутися тебе. Гроші? — вона глянула на
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Чужинець на чужій землі», після закриття браузера.